Справа № 459/1980/26 Провадження № 3/459/575/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03 червня 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Новосад М.Д., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , 
розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 10 травня 2026 року о 17:20 год., по трасі Р-15 125 км + 850 м, в межах смт.Гірник, керуючи транспортним засобом марки «OPEL ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи неуважним, не стеживши за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміну, при зміні напрямку руху скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «VOLVO FL 250» н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневр обгону. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.3.б, 10.1 ПДР. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину заперечив та пояснив, що в день події, рухаючись по трасі, завчасно ввімкнув покажчик лівого повороту та переконався в безпечності виконання маневру. Під час власне повороту побачив вантажний автомобіль, який здійснював обгін, однак уникнути ДТП вже було неможливо. 
Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 10 травня 2026 року їхавши по трасі, мав намір здійснити обгін автомобіля, який рухався попереду. Виконуючи даний маневр, згаданий автомобіль почав повертати ліворуч без ввімкненого покажчика повороту, внаслідок чого відбулося зіткнення з його транспортним засобом.
Оглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників, судом встановлено наступне.
Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст.9 КУпАП правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З диспозиції ст.124 КУпАП вбачається, що відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
За змістом п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Відповідно до п 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними належними і допустимими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №662548 від 10.05.2026, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце, обставини вчинення правопорушення;
- рапортом поліцейського Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області від 10.05.2026;
- схемою місця ДТП, з якої встановлено розміщення транспортних засобів під час ДТП;
- поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 10.05.2026, які підтвердили обставини події, викладені у протоколі. 
- фототаблицею.
Відносно значимості покажчика поворотів слід зазначити, що вона наведена у пункті 9.4 ПДР, відповідно до якого подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах  і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення. Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.
Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів. 
Тому суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про те, що він ввімкнув покажчик повороту та переконався в безпечності маневру, оскільки як видно з наведених вимог, увімкнення покажчика поворотів не дає водієві переваги на маневрування та не звільняє його від необхідності забезпечення безпеки руху собі та іншим його учасникам. До того ж, пояснення останнього спростовуються поясненнями, наданими потерпілим у судовому засіданні. 
Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведеною повністю.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суд.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
  Суддя:	  	  М. Д. Новосад