г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/5401/25
Номер провадження 2/213/233/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

13 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання - Близнюк Є.О.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, в інтересах дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - 

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 
29.10.2025 представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом та просить відібрати від громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення її батьківських прав; передати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради; стягнути з ОСОБА_2 на утримання дитини аліменти у розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з моменту подачі позовної заяви до суду, до осягнення нею повноліття на користь опікуна, піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів або дитячого навчально-виховного закладу, залежно від форми влаштування. 
Позов обґрунтовано обставинами:
23.10.2025 до служби у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради надійшло повідомлення про те, що відповідача з малолітнім ОСОБА_1 виселили з орендованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 і на це час вони не мають постійного місяця проживання.
Деякий час відповідач з малолітнім ОСОБА_1 проживали у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , в сім`ї ОСОБА_3 .
Відповідач зловживає спиртними напоями з мешканцями гуртожитку, не здійснює належний догляд за дитиною, залишає малолітнього ОСОБА_1 під наглядом сусідів по гуртожитку та тривалий час не виявляє до нього батьківського піклування та турботи.
23.10.2025 спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, старшим інспектором СЮП ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 та за участі парамедика швидкої медичної допомоги виявлені факти загрози життю та здоров`ю малолітнього ОСОБА_1 про що було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини.
З метою збереження життя та здоров`я малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оперативного реагування на факти недбалого ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків, виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, як орган опіки та піклування, ухвалив рішення від 23.10.2025 № 439 «Про негайне відібрання від громадянки ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_1 ».
Вказана вище поведінка відповідача, безвідповідальне ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків є підставами для відібрання у неї дитини без позбавлення її батьківських прав.
Позиція відповідача.
Від відповідача не надходило ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких інших заперечень щодо позовних вимог.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
29.10.2025 представник позивача звернувся із вказаною позовною заявою до суду.
03.11.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито.
15.01.2026 від відповідача надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із зверненням за юридичною допомогою
17.02.2026 підготовче провадження було закрито.
07.04.2026 було допитано свідків.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.
Зміст позовних вимог полягає у позбавленні батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України.
Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері).
Місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 . Місце проживання малолітнього ОСОБА_1 не зареєстровано, що підтверджується відомостями з Реєстру Криворізької міської територіальної громади.
Відповідно до повідомлення Криворізького міського центру соціальних служб від 12.06.2023 № 01-08/272/2 Начальнику служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради, співмешканець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 22:30 годин облив кімнату №9 легкозаймаючою речовиною та підпалив кімнату, перебував у алкогольному та наркотичному сп`янінні, погрожував фізичною розправою всім мешканцям гуртожитку. При цьому, близько 21:00 години вказана особа прийшла до ОСОБА_4 , яка є опікуном ОСОБА_5 та залишив там малолітнього ОСОБА_1 .
Актом обстеження умов проживання від 12.06.2023 було встановлено відсутність умов для проживання та виховання дитини внаслідок пожежі за адресою гуртожитку: АДРЕСА_3 . Зі слів сусідів, ОСОБА_2 та її співмешканець зловживають спиртними напоями та вчиняють сварки та бійки між собою.
23.10.2025 спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, старшим інспектором СЮП ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 та за участі парамедика швидкої медичної допомоги виявлені факти загрози життю та здоров`ю малолітнього ОСОБА_1 про що було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини.
З метою збереження життя та здоров`я малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оперативного реагування на факти недбалого ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків, виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, як орган опіки та піклування, ухвалив рішення від 23.10.2025 № 439 «Про негайне відібрання від громадянки ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_1 ».
23.10.2025 малолітнього ОСОБА_1 було доставлено до КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №4» КМР, для обстеження та лікування.
Відповідно до додаткового списку КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №4» КМР від 24.10.2025 вих.№1288, малолітньому ОСОБА_1 встановлено діагноз гострий ларинготрахеїт.
Крім того, відповідно до рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.03.2018 у цивільній справі № 213/3040/17 за позовною заявою виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у відповідача відібрано малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав.
Відповідно до рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2020 у цивільній справі № 213/3902/19 за позовною заявою виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , відповідача позбавлено батьківських прав.
Відповідно до Рішення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 19.11.2025 № 467, виконавчий комітет як орган опіки та піклування, вважає доцільним відібрання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.
У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 , яка повідомила суду, що знайома з родиною давно, так як сім`я проживала в гуртожитку. Відповідач мала ще дітей, одна дитина померла. Відповідач разом зі своїм співмешканцем спалили кімнату в гуртожитку. Відповідач відмовлялась від допомоги. Свідок бачила її часто вона була в нетверезому стані. 
ОСОБА_8 пояснила, що від громадянина надійшло звернення, що відповідач вживає алкогольні напої та не дбає про свою дитину. Свідок вийшла за адресою, відповідач була у стані алкогольного сп`яніння та з травмою руки. В приміщенні гуртожитку, дитина бігала по коридорам, вся роздягнута, брудна, голодна та хвора. Свідок викликала медичну допомогу, дитину госпіталізували до лікарні з температурою. Відповідач збиралась їхати до міста Києва до лікаря з приводу руки, з інформації яку отримала свідок до Києва відповідач не доїхала.
Свідок ОСОБА_9 повідомила, що Відповідачку поселили в гуртожитку в 2012 році вже вагітною. Після того як кімната в гуртожитку згоріла, відповідач орендувала квартиру. В один день свідок бачила як дитина бігає по гуртожитку, а відповідач з іншими хлопцями вживала алкогольні напої, тож свідок викликала відповідні служби. Де зараз знаходиться відповідач їй не відомо.
Представник позивача у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду повідомлена належним чином. Надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Щодо можливості ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
В судові засідання відповідач не з`являлась, її належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового розгляду. 
Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлялась судом своєчасно та у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. Судові повістки та копія ухвали про відкриття провадження направлялись судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, але були повернуті до суду з довідками ПАТ «Укрпошта» про повернення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».
За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитини такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отже, з урахуванням положень Конвенції про права дитини пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України).
Відповідно до ст. 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам-за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Згідно з ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частинами 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.
Так, дослідивши надані стороною позивача докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач не забезпечує медичного догляду та лікування дитини, не спілкується з дитиною та не створює жодних умов для нормального розвитку дитини. Умови проживання з матір`ю були оцінені соціальними службами як небезпечні для життя та здоров`я.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.166 СК України-відповідач не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а тому в силу ст.180 СК України, - зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З урахуванням вищевказаного, слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача за дві вимоги майнового та немайнового характеру по 1331,20 грн за кожну. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 12, 13, 76-81, 83, 89 ч. 1, ч. 3; 137, 141, 178 ч. 8, 223, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 282, 354 ЦПК України 

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, в інтересах дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.
Відібрати від громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення її батьківських прав.
Передати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.10.2025, і до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна, піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів або дитячого навчально-виховного закладу, залежно від форми влаштування.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежів за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2026 без проголошення. 

Відомості про учасників:
Позивач: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, як орган опіки та піклування, код ЄДРПОУ 04052548, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, буд. 1. 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О.М. Нестеренко