ЄУН: 336/802/26
Провадження №: 2/336/1741/2026 
04.06.26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Худіної О.О., за участі секретаря судового засідання: Дорошенко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Запорізька Товарна Біржа «Тітан-Інвест» про визнання дійсним договору купівлі-продажу,
без участі сторін, третіх осіб, а також їх представників, -
В С Т А Н О В И В :
29.01.2026 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , тертя особа яка не заявляє самостійних вимог Запорізька Товарна Біржа «Тітан-Інвест» про визнання дійсним договору купівлі-продажу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.04.2004 року.
За життя матері належав будинок АДРЕСА_1 , що
підтверджується Договором купівлі-продажу від 01.10.1996 року, укладеним на Запорізькій Товарній Біржі «Тітан-Інвест» за реєстровим № H-1681 та зареєстрованим Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 04.11.1996 року в реєстровій книзі N? 4 за реєстровим № 937.
Факт родинних відносин позивача та спадкодавиці підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 від 25.04.1958 року.
Для оформлення своїх спадкових прав позивач 07.10.2004 року звернувся до П`ятої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, у зв`язку із чим було заведено спадкову справу N? 1122/2004.
13.01.2026 року позивач звернувся із заявою про видачу йому свідоцтва
про право на спадщину за законом після померлої матері, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.01.2026 року N? 67/02-31 державного нотаріуса П`ятої запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В., яка відмовила у вчиненні вказаної нотаріальної дії, посилаючись на недійсність Договору купівлі-продажу від 01.10.1996 року, у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. ст. 47, 48, 227 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, а саме відсутністю нотаріального посвідчення договору.
Таким чином, оформити свої спадкові права у нотаріуса позивач
можливості не має, переукласти договір купівлі-продажу нотаріально також неможливо, бо мати ОСОБА_3 померла. ЗТБ «Тітан-Інвест» з 2006 року перебуває у стані припинення. Тому позивач змушений звернутись до суду із цим позовом.
На підставі наведеного позивач просить суд, визнати дійсним Договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений 01.10.1996 року на Запорізькій Товарній Біржі «Тітан-Інвест» за реєстровим № H-1681 та зареєстрований Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 04.11.1996 року в реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 937.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026 справу передано в провадження судді Худіної О.О. 30.01.2026.
Ухвалою судді від 04.02.2026 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою судді від 20.03.2026 постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.
Ухвалою судді від 04.05.2026 постановлено замінити неналежного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача Територіальну громаду м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.
У судове засідання призначене на 04 червня 2026 року, сторони до суду не з`явились.
Від представника позивача адвокатки Степанової Н.Г. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.
Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку сторони позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку.
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення розгляду справи або оголошення перерви судом не встановлено.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 24.11.2006 року (а.с.7-9).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актова запис №3464, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 50).
Свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердженого, що мати є ОСОБА_3 серія свідоцтва НОМЕР_2 від 25.04.1958 року (а.с. 6).
На виконання ухвали суду від 20.03.2026 про витребування доказів від П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори 10.04.2026 за вхідним номером Вх:11910/26 надійшла копія спадкової справи №1122/2004 на 15-и аркушах (а.с. 37).
З вказаної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із заявою 07.10.2004 року, зареєстрована за №2103 до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після померлої матері ОСОБА_3 (а.с. 39).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся із заявою 07.10.2004 року, зареєстрована за №2104 до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у прийнятті спадщини після померлої матері ОСОБА_3 (а.с. 39 - зворот).
Витягом з Державного реє тру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00054989609 встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актова запис №3464, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, померла від ішемічної хвороби серця видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 42).
П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою було скеровано запит щодо реєстрації та проживання на час смерті ОСОБА_3 до Департаменту адміністративних послуг ЗМР (а.с. 45).
Згідно з відповіддю на день смерті ОСОБА_3 , були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дружиною позивача ОСОБА_1 (а.с. 45 – зворот).
Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації надало копію договору купівлі – продажу, зареєстровано у Запорізькій Товарній Біржі «Тітан – Інвест» 01.10.1996 року за № Н-1681 (а.с. 46 – зворот).
Договір купівлі – продажу від 01.10.1996 року укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 за змістом якого: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 – продали, а ОСОБА_3 – купила житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційним номер договору №Н-1681. Вказаний договір був посвідчений ТОВ «ЗМБТІ» 04.11.1996 року за реєстраційним номером №937 (а.с. 47,49).
Постановою від 13.01.2026 року № 67/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом П`ятої запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В., за змістом якої відмовила у вчиненні вказаної нотаріальної дії, посилаючись на недійсність Договору купівлі-продажу від 01.10.1996 року, у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. ст. 47, 48, 227 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, а саме відсутністю нотаріального посвідчення договору (а.с. 51-52).
Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.
Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у жовтні 1996 року, для їх врегулювання слід застосовувати законодавство та норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.
Відповідно до ст.1Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року (з наступними змінами та доповненнями), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. 
Ст.2 зазначеного Закону України встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.
Отже, товарна біржа - це оптовий, регулярно діючий ринок, де відбувається торгівля сировиною, матеріалами, іншими товарами, допущеними до обігу на біржі, створений для зручності здійснення комерційної діяльності юридичними та фізичними особами, які, в свою чергу, повинні бути обов`язково зареєстрованими відповідною біржею як її учасники.
Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Статтею 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.
Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.
При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.
У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (із змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах), міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його частини.
Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч.2 ст.47 ЦК України, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Також відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Лише якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Відповідно до ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.227 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року), що діяв на час укладення спірного правочину, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає подальшій реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Предметом даного спору є визнання дійсним Договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений 01.10.1996 року на Запорізькій Товарній Біржі «Тітан-Інвест» за реєстровим № H-1681 та зареєстрований Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 04.11.1996 року в реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 937.
По справі вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.10.1996 року, який посвідчений Запорізькою Товарною біржою «Тітан-Інвест», на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», не підлягав нотаріальному посвідченню.
По справі вбачається, що сторони договору купівлі-продажу дійсно досягли згоди щодо усіх умов цього договору, що підтверджується підписами сторін, усі зобов`язання за договором були виконані сторонами договору у повному обсязі, договір був зареєстрований на підставі ст. 128, 153 ЦК УРСР та ст. 49 Закону України «Про власність», який діяв на час укладення даного правочину, а тому Договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений 01.10.1996 року на Запорізькій Товарній Біржі «Тітан-Інвест» за реєстровим № H-1681 та зареєстрований Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 04.11.1996 року в реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 937, є дійсним, від так позов є доведеним, обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд - 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Запорізька Товарна Біржа «Тітан-Інвест» про визнання дійсним договору купівлі-продажу – задовольнити.
Визнати дійсним Договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений 01.10.1996 року на Запорізькій Товарній Біржі «Тітан-Інвест» за реєстровим № H-1681 та зареєстрований Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 04.11.1996 року в реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 937.
Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради код ЄДРПОУ 04053915, юридична адреса: 69015, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 206.
Третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Запорізька Товарна Біржа «Тітан-Інвест», код ЄДРПОУ 22163530,юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя   О.О. Худіна