ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/7198/26
провадження № 2/753/9493/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючої судді Маркєлової В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У С Т А Н О В И В:
У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 18.10.2023-100000411 від 18.10.2023 у розмірі 12 359,85 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 18.10.2023 укладено Кредитний договір (оферти) № 18.10.2023-100000411. Відповідно до умов договору Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 12 359,85 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000,00 грн, по процентам в розмірі 5 459,85 грн, комісії 900,00 грн, чим порушуються права та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».
Ухвалою від 08.05.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
08.06.2026 Відповідачка подала заяву, у якій позов визнає в повному обсязі та просить розстрочити виконання рішення на 12 місяців.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з огляду на таке.
18.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 18.10.2023-100000411.
Відповідно до частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Сторони погодили, що договір укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». За умовами договору підписання позичальником договору відбувається за допомогою одноразового ідентифікатора (кода).
Сторони погодили, зокрема, суму кредиту - 6 000,00 грн; строк кредиту - 70 днів; дату повернення - 26.12.2023; порядок нарахування процентів.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з відповіддю товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» наданою Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», суд установив, що 18.10.2023 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 6 000,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 18.10.2023-100000411 від 18.10.2023 Відповідачка має заборгованість у розмірі 12 359,85 грн, з яких: 6 000,00 грн - основний борг; 5 459,85 грн - проценти; 900,00 грн - комісія.
Відповідачка позовну заяву визнала в повному обсязі.
Згідно з нормами частин 1, 2, 4 статті 206 ЦПК України:
1. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
2. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Позов є обґрунтованим, з процесуальними наслідками, передбаченими ст. 208, 256 ЦПК України, учасники справи ознайомлені, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Враховуючи, що відповідач визнав позов повністю і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Щодо розстрочення виконання рішення суду.
Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України).
Суд, беручи до уваги обставини платоспроможності Відповідачів, соціальний аспект, складну ситуацію в енергетиці та ті виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, вирішив розстрочити виконання судового рішення за клопотанням Відповідача на максимально можливий строк.
При цьому, Суд бере до уваги, що Позивач має повне право на негайне та повне виконання судового рішення. Водночас Суд вважає, що розстрочка виконання стане значним стимулом для Відповідачів добровільно виконати свої зобов`язання, що забезпечить задоволення вимог Позивача без понесення додаткових витрат, пов`язаних з примусовим виконанням судового рішення. Таке рішення відповідає головному завданню цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями - забезпечити ефективний захист порушених прав та інтересів, мінімізуючи витрати для обох сторін та забезпечуючи розумний строк розгляду справи.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
У зв`язку із визнанням позовних вимог, керуючись положеннями ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, 50 відсотків судового збору, що становить 1 331,20 грн, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету; а 1 331,20 грн - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись нормами ст.141, 142, 206,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 18.10.2023-100000411 від 18.10.2023 у розмірі 12 359,85 грн, судовий збір у розмірі 1 331,20 грн, а всього - 13 691,05 грн.
Розстрочити виконання рішення на 12 місяців, а саме - відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача заборгованість однаковими частинами упродовж 12-ти місяців, тобто по 1 140,92 грн щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833) з Державного бюджету України 1 331,20 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до платіжної інструкції № СЦ00076828 від 09.02.2026.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Маркєлова