ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1570/26 Справа № 175/3820/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Качаленко Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 червня 2026 року Криви Ріг 
11.06.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу адвоката Петруніної В.В. подану в інтересах потерпілої особи ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2026р., якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00грн.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржено адвокатом Петруніною В.В., подану в інтересах потерпілої особи ОСОБА_1 яка не погодилась із оскаржуваною постановою в частині накладення стягнення;
- вказує, що ОСОБА_2 пошкодивши два транспортних засоби, навмисно поїхав з місця ДТП, однак після того, як за фрагментами пошкодженого ТЗ ДАФ д.н.з. НОМЕР_1 його викрили, він фактично зізнався у скоєному, тобто втікаючи з місця ДТП, обвинувачений мав на меті уникнення від відповідальності за вчинене;
- вказує, що з Єдиного державного реєстру судових рішень відомо, що обвинувачений притягувався неодноразово до відповідальності, а саме:
- 1. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.01.2025 року (справа № 175/562/25) ОСОБА_2 визнано винним в правопорушенні за ст. 122-2 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 153 грн. 00 коп. за те що він 03.12.2024р., о 23:27год. в м. Краматорськ по вул. Центральна біля буд. № 9, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного, чим порушив п. 2.4, 8.9 «б» ПДР;
- 2. Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23.10.2023 року (справа № 234/1822/22) справу щодо ОСОБА_2 про притягнення за ст. 122-2 КУпАП закрито за строками притягнення. Однак таке закриття не свідчить про його невинуватість; 
- 3. Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26.01.2024 року (справа № 234/1821/22) справу за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито за строками притягнення,проте відповідно до матеріалів 08.02.2022р. о 22 год. 30 хв. ОСОБА_2 в м. Краматорськ керуючи автомобілем MAZDA 323F по мокрому асфальтному покриттю прилеглої території будинку № 2 бульвар Краматорський, рухаючись заднім ходом, скоїв наїзд на т.з. KIA C`EED, що знаходився у статичному стані, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10. 9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Закриття не говорить про не винуватість.
- 4. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 11.02.2021 року (справа № 234/1716/21) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням штрафу 340 грн. 
- 5. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 18.02.2021р. (справа № 234/1718/21) ОСОБА_2 визнано винуватим за ст. 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в дохід держави в сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, отже з викладеного вище вбачається, що обвинувачений системно порушує правила дорожнього руху, вчиняє ДТП, зникає з місця їх вчинення, не зупиняється на вимоги поліції; 
- зазначає, що притягнення особи до відповідальності та накладення на нього штрафів не призводить до розуміння небезпечності власних діянь, таке покарання не сприяє його усвідомленню правопорушеннь та зміни власної поведінки; 
- наголошує, що ОСОБА_2 не тільки не запропонував відшкодування збитків з метою швидкого полагодження автомобіля, задля як скорішого його використання на фронті, а навіть не попросив пробачення, тобто байдуже ставиться до своїх обов`язків, як водія; 
- прохає оскаржувану постанову змінити, в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки, оскільки вважає, що таке покарання буде єдиним способом, що змусить обвинуваченого зрозуміти серйозність скоєних ним правопорушень. 

Про дату час та місце судового розгляду учасники провадження повідомлені належним чином, до судового засідання не прибули, їх відсутність не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 20.01.2026 о 05:00 по вул. Центральна, біля буд. № 39 в м. Краматорськ, керуючи транспортним засобом DAF FT ХF 105 460, днз НОМЕР_1 , по засніженому асфальтованому покриттю з боку вул. Богородична, в напрямку вул. Благодатна, не вжив заходів до зменшення швидкості, виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на транспортний засіб Mercedes ML, днз НОМЕР_2 , який стояв, після чого транспортний засіб Mercedes ML в некерованому стані здійснив зіткнення з транспортним засобом Peugeot 206, днз НОМЕР_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками. ОСОБА_2 порушив п.12.1, п.12.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, 20.01.2026 о 05:00 по вул. Центральна, біля буд. №39 в м. Краматорськ, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом DAF FT ХF 105 460, днз НОМЕР_1 по засніженому асфальтованому покриттю, став учасником ДТП та здійснив наїзд на транспортний засіб Mercedes ML, днз НОМЕР_2 , який в некерованому стані здійснив наїзд на транспортний засіб Peugeot 20 Є, днз НОМЕР_3 , які були припарковані, після чого ОСОБА_2 покинув місце ДТП, чим порушив п. 2.10 а,в,д ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції встановив, що потерпіла сторона оскаржує постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення, наголошуючи на тому, що стягнення у виді штрафу є надто м`яким, оскільки ОСОБА_2 п`ять раз вчиняв адміністративні правопорушення на транспорті за порушення ПДР, та суд першої інстанції на вказану обставину належної уваги не звернув, та адміністративне стягнення, яке було накладено на ОСОБА_2 , не відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції дослідивши доводи апеляційної скарги адвоката Петруніної В.В. погоджується з ними та вважає слушними, а саме що з урахуванням фактичних обставин справи, відомостей про особу ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу є надто м`яким, проте не може задовольнити доводи апеляційної скарги з урахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що подія адміністративного правопорушення мала місце 20.01.2026р.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що справа по суті розглянута судом першої інстанції 06.04.2026р., апеляційна скарга подана адвокатом 16.04.2026р., тобто за чотири дні до завершення строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ст. 38 КУпАП.
При цьому слід також наголосити, що справа надійшла до суду апеляційної інстанції 13.05.2026р., тобто за межами строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ст. 38 КУпАП. 

У поданій апеляційній скарзі адвокат прохала змінити постанову суду та призначити більш суворе адміністративне стягнення, проте у разі застосування більш суворого стягнення постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови.
У такому випадку суд апеляційної інстанції позбавлений можливості у призначенні більш суворого адміністративного стягнення з урахуванням вимог ст. 38 КУпАП, та у даному випадку лише обмежується висновком про м`якість накладеного адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

З урахуванням викладеного вище, доводи апеляційної скарги адвоката Петруніної В.В., яка діє в інтересах потерпілої особи  ОСОБА_1  є слушними, проте не підлягають задоволенню з урахуванням викладеного вище. 

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Петруніної Вікторії Віталіївни, яка діє в інтересах потерпілої особи  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2026р., якою ОСОБА_2  визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00грн. залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2026р., якою ОСОБА_2  визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00грн. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя