ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" травня 2026 р. Справа№ 910/5940/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Шапрана В.В.
суддів: Андрієнка В.В. 
Буравльова С.І. 

секретар судового засідання Місюк О.П.
за участю представників: 
позивача - не з`явилися; 
відповідача - Руденка А.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.04.2026

за заявою Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд"
про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

у справі №910/5940/25 (суддя - Турчин С.О.)
за позовом ОСОБА_1 
до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд"
про зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" про зобов`язання відповідача надати позивачу для ознайомлення та виготовлення копій з документів та відомостей про діяльність відповідача, документи та інформацію.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 у справі №910/5940/25 позов задоволено частково, зобов`язано Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" надати ОСОБА_1 для ознайомлення та виготовлення копій, завірених відповідачем згідно оригіналів, з документів та відомостей про діяльність Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд", згідно з переліком, зазначеним в резолютивній частині рішення.
22.10.2025 Господарський суд міста Києва видав наказ на виконання рішення суду.
23.03.2026 до суду першої інстанції від відповідача надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до прохальної частини якої останній просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду міста Києва від 22.10.2025 у справі №910/5940/25 в частині зобов`язання Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" надати ОСОБА_1 для ознайомлення та виготовлення копій, завірених відповідачем згідно з оригіналами документів та відомостей про діяльність Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд", згідно переліку.
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2026 (повна ухвала складена 07.04.2026) у справі №910/5940/25 відмовлено у задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву про визнання наказу Господарського суд міста Києва від 22.10.2025 у справі №910/5940/25 таким, що не підлягає виконанню.
Свої доводи скаржник мотивує тим, що місцевим господарським судом при розгляді заяви неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
За твердженням скаржника, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, виконавець повертає виконавчий документ стягувачу, а стягувач має право повторно подати документ до виконання. Відповідач вказує, що у даному випадку, предмет який має бути переданий стягувачу «не існував», що виключає його «знищення» або «відсутність» у розумінні ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», саме тому відповідач звернувся до суду із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з «інших причин».
Окрім того скаржник наголошує, що з боку кооперативу на виконання рішення суду було надано усі існуючі документи, які зобов`язано судом надати позивачу. При цьому, в ході виконання рішення суду було встановлено, що певних документів не існує, що на думку кооперативу є «іншими причинами» для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2026 апеляційну скаргу у справі №910/5940/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.04.2026 у справі №910/5940/25, справу призначено до розгляду на 05.05.2026, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано з суду першої інстанції матеріали справи.
05.05.2026 до суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення у справі, згідно яких позивачка просить суд апеляційну скаргу задовольнити частково, змінити мотивувальну частину оскаржуваної ухвали виключивши з неї мотиви щодо необхідності врегулювання спору за правилами Закону України «Про виконавче провадження».
Позивачка зауважує, що під час розгляду справи №910/5940/25 по суті відповідач не заперечував проти позову з підстав відсутності в нього відповідних документів та не заявляв про неможливість їх надання позивачеві. У той же час рішення суду створює для позивача правомірні очікування, що воно буде виконаним.
Одночасно позивачка відмітила, що попередній розмір витрат на правову допомогу складає 5000 грн, докази на їх підтвердження будуть подані у встановлений Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) строк.
У судове засідання 05.05.2026 з`явився представник скаржника та надав пояснення по суті спору, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. 
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження. 
За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення скаржника, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 у справі №910/5940/25 позов задоволено частково, зобов`язано Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" надати ОСОБА_1 для ознайомлення та виготовлення копій, завірених відповідачем згідно оригіналів, з документів та відомостей про діяльність Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд":
- всі рішення загальних зборів членів кооперативу (протоколи зборів) з усіма невід`ємними частинами та затверджені такими рішеннями документи, що регулюють діяльність кооперативу, за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- зведену інформацію про результати голосування кожного із членів кооперативу на загальних зборах членів кооперативу за період з 26.07.2024 по 02.05.2025;
- всі рішення правління кооперативу (протоколи засідань) за період з 26.07.2024 по 02.05.2025;
- всі рішення спостережної ради кооперативу (протоколи засідань) за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- всі рішення ревізійної комісії (протоколи засідань) за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- всі висновки ревізійної комісії по фінансовій звітності кооперативу, включаючи балансовий звіт (форма №1), звіт про фінансові результати (форма 2), звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4), за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- всі висновки ревізійної комісії щодо планових та/або позапланових ревізій фінансово-господарської діяльності кооперативу за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- всі річні кошториси кооперативу з висновками ревізійної комісії за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- всі форми фінансової звітності кооперативу за період з 26.07.2024 по 02.05.2025, включаючи балансовий звіт (форма №1), звіт про фінансові результати (форма 2), звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4);
- всі відомості про фактично понесені витрати кооперативу за період з 26.07.2024 по 02.05.2025;
- первинні документи, що підтверджують склад всіх понесених витрат за період з 26.07.2024 по 02.05.2025.
22.10.2025 суд першої інстанції видав наказ на примусове виконання рішення Господарський суд міста Києва від 11.09.2025 у справі №910/5940/25.
06.11.2025 Святошинським відділом державної виконавчої служби у місті Києві відкрито виконавче провадження ВП №79437216/32 за виконавчим листом №910/5940/25 від 22.10.2025.
23.03.2026 Обслуговуючий кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" звернувся до суду першої інстанції з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до прохальної частини якої останній просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду міста Києва від 22.10.2025 у справі №910/5940/25 в частині зобов`язання Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" надати ОСОБА_1 для ознайомлення та виготовлення копій, завірених відповідачем згідно з оригіналами документів та відомостей про діяльність Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд": 
- всі рішення загальних зборів членів кооперативу (протоколи зборів) з усіма невід`ємними частинами та затверджені такими рішеннями документи, що регулюють діяльність кооперативу за період з 26.07.2024 по 02.05.2025;
- зведену інформацію про результати голосування кожного із членів кооперативу на загальних зборах членів кооперативу за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- всі рішення спостережної ради кооперативу (протоколи засідань) за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- всі рішення ревізійної комісії (протоколи засідань) за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- всі висновки ревізійної комісії по фінансовій звітності кооперативу, включаючи балансовий звіт (форма № 1), звіт про фінансові результати (форма 2), звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4) за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- всі висновки ревізійної комісії щодо планових та/або позапланових ревізій фінансово-господарської діяльності кооперативу за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- всі річні кошториси кооперативу з висновками ревізійної комісії за період з 26.07.2024 по 02.05.2025; 
- звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4).
В обґрунтування заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в частині, заявник посилається на наявність інших причин, на підставі яких боржник не може виконати рішення, до яких відносить наступні обставини:
- наказ в частині зобов`язання відповідача надати позивачу для ознайомлення всі рішення загальних зборів членів кооперативу (протоколи зборів) з усіма невід`ємними частинами та затверджені такими рішеннями документи, що регулюють діяльність кооперативу, за період з 26.07.2024 по 02.05.2025 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з причин, якими є те, що рішення загальних зборів членів кооперативу відсутні у зв`язку з не проведенням загальних зборів членів кооперативу у зазначений період, на підтвердження чого надано довідку №1 від 27.10.2025, службову записку голови правління від 22.10.2025, службову записку діловода від 24.10.2025; 
- наказ в частині зобов`язання надати для ознайомлення зведену інформацію про результати голосування кожного із членів кооперативу на загальних зборах членів кооперативу за період з 26.07.2024 по 02.05.2025 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з причин, якими є те, що члени кооперативу не голосували на загальних зборах членів кооперативу так, як такі збори не проводились, а отже і інформації про голосування членів кооперативу немає, на підтвердження чого надано довідку №2 від 27.10.2025, службові записки голови правління від 22.10.2025 та діловода кооперативу від 24.10.2025; 
- наказ в частині зобов`язання надати для ознайомлення всі рішення спостережної ради кооперативу (протоколи засідань) за період з 26.07.2024 по 02.05.2025 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з причин, якими є те, що спостережна рада відповідача жодного разу не проводила засідань за наслідком проведення яких могли бути створені письмові рішення або протоколи, на підтвердження чого надано довідку №4 від 27.10.2025, службові записки голови правління від 22.10.2025 та діловода кооперативу від 24.10.2025; 
- наказ в частині зобов`язання надати для ознайомлення всі рішення ревізійної комісії (протоколи засідань) за період з 26.07.2024 по 02.05.2025, всі висновки ревізійної комісії по фінансовій звітності кооперативу , включаючи балансовий звіт (форма №1), звіт про фінансові результати (форма 2), звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4), з 26.07.2024 по 02.05.2025, всі висновки Ревізійної комісії щодо планових та/або позапланових ревізій фінансово-господарської діяльності кооперативу з 26.07.2024 по 02.05.2025 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з причин, якими є те, що у період з 26.07.2024 по 02.05.2025 ревізійна комісія відповідача жодного разу не проводила засідань за наслідком проведення яких могли бути створені письмові рішення, протоколи, висновки по фінансовій звітності, на підтвердження чого надано довідку №5 від 27.10.2025, службові записки голови правління від 22.10.2025 та голови ревізійної комісії від 24.10.2025; 
- наказ в частині зобов`язання надати для ознайомлення всі річні кошториси кооперативу з висновками ревізійної комісії за період з 26.07.2024 по 02.05.2025 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з причин, якими є те, що : у період з 26.07.2024 по 02.05.2025 ревізійна комісія кооперативу не скликалась рішення нею не приймались і протоколи не створювались на підставі чого річні кошториси з висновками ревізійної комісії відсутні; письмових річні кошториси кооперативу бухгалтерія не складає, оскільки відповідного доручення з боку загальних зборів членів кооперативу до бухгалтера кооперативу з 01.01.2017 по 14.10.2025 не надходило, на підтвердження чого надано довідку №5 від 27.10.2025, довідку №9 від 27.10.2025, службові записки голови правління від 22.10.2025, голови ревізійної комісії кооперативу від 24.10.2025, бухгалтера кооперативу від 24.10.2025;
- наказ в частині зобов`язання надати для ознайомлення звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4) підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з причин, якими є те, що звіт про рух грошових коштів (форма 3) і звіт про власний капітал (форма 4) не є обов`язковим для подачі кооперативом до контролюючих органів на підставі чого бухгалтер кооперативу такі звіти не робить та не подає, на підтвердження чого надано довідку №9 від 27.10.2025, службові записки голови правління від 22.10.2025, бухгалтера кооперативу від 24.10.2025.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з врахуванням встановлених у справі обставин та наявних доказів, відсутні підстави для задоволення поданої заяви, позаяк сторони повинні врегульовувати питання щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили, за правилами Закону України «Про виконавче провадження» і саме виконавця наділено повноваженнями встановити факт відсутності документів та відомостей, про які зазначає заявник, як це передбачено ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», з чим погоджується Північний апеляційний господарський суд, зважаючи на наступне. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).
Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ГПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 4 статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.
У рішеннях Суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 та у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012 вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду однієї зі сторін.
Оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду однієї зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.97, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 ГПК України).
Системний аналіз наведеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що коло підстав, з яких наказ господарського суду може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, пов`язується саме з відсутністю у боржника обов`язку сплатити борг за таким наказом у зв`язку з тим, що його видано помилково, або у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням або з інших причин.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого документа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після видачі виконавчого документа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого документа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього документа до виконання (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові Першої судової палати КЦС від 13.03.2019 по справі №755/388/15-ц).
За твердженнями скаржника, в ході виконання рішення суду було встановлено, що певних документів не існує або вони не створювались, відтак наявні «інші причини» для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
Однак, колегія суддів вважає помилковими такі твердження скаржника та зазначає, що наведені заявником обставини не є ані матеріально-правовими, ані процесуально-правовими підставами для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, враховуючи наступне.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.
Разом з цим, звертаючись до суду з відповідною заявою боржником не зазначено жодної обставини, яка виникла після ухвалення судового рішення. Стверджуючи про відсутність документів, які боржник має надати стягувачу, відповідач покликається на те, що вони не створювались в діяльності кооперативу, тобто не існують. З наведеного слідує, що відповідні документи не існували на момент ухвалення рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 у справі №910/5940/25, а тому відповідач мав доводити вказані обставини під час розгляду спору. Однак, з матеріалів справи вбачається, що під час судового розгляду справи боржник не заперечував проти позову з підстав відсутності у нього відповідних документів, а відтак не заявляв про неможливість їх надання позивачеві (хоча зі змісту заяви слідує, що відповідачу було достеменно відомо про цю обставину). 
З цього приводу варто зауважити, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права.
У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (див. постанову Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №381/4598/21).
Відсутність заперечень відповідача щодо суті спору (наявності/відсутності у нього витребуваних документів) під час розгляду справи в суді та доведення в подальшому обставин відсутності витребуваних документів в природі може бути кваліфіковане як зловживання правом, оскільки позивач має правомірні очікування на те, що рішення суду буде виконано, а відповідач не буде вчиняти перешкод для його виконання.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.
У той же час, як вірно відмічено судом першої інстанції, обставини, на які посилається заявник, фактично зводяться до встановлення нових фактичних обставин справи, дослідження нових доказів та зміни ухваленого судового рішення, на виконання якого видано наказ суду, отже, могли б бути підставою для оскарження рішення суду в порядку, встановленому положеннями ГПК України, а не для визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню. 
Стосовно доводів скаржника про невірне застосування судом першої інстанції норм Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів відмічає слідуюче.
Виконання рішень здійснюється у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України "Про виконавче провадження".
За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.
Тобто, після відкриття виконавчого провадження виконання рішення здійснюється виключно в межах цього провадження згідно з Законом України «Про виконавче провадження», де виконавець має повноваження вживати заходів (арешт коштів, стягнення, тощо), а боржник зобов`язаний виконати рішення. 
При цьому виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню лише у разі, якщо добровільне виконання обов`язку боржником здійснено ще до моменту видачі судом наказу та, відповідно, поза межами виконавчого провадження.
У той же час матеріалами справи підтверджено, що станом на час розгляду поданої заяви виконавче провадження ВП №79437216/32 триває, боржником не надано доказів відсутності у нього обов`язку повністю чи частково, відсутні також докази добровільного виконання боржником рішення суду у справі №910/5940/25. 
За таких обставин саме в межах виконавчого провадження підлягають встановленню обставини відсутності документів та відомостей, про які зазначає заявник, як це передбачено ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження".
З огляду на викладене, ураховуючи, що фактично і юридично обов`язок боржника (Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд"), покладений на нього зазначеним рішенням суду, яке примусово виконується, не виконаний і не припинений у передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" порядку, відсутні підстави для задоволення заяви боржника про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню відповідно до вимог ст. 328 ГПК України.
Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм процесуального та матеріального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування постановленої ухвали.
Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи все вищевикладене в сукупності, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського міста Києва від 02.04.2026 у справі №910/5940/25 прийнята у відповідності до норм процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" без задоволення. 
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Екобуд" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського міста Києва від 02.04.2026 у справі №910/5940/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 06.05.2026. 

Головуючий суддя В.В. Шапран 

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов