Справа № 357/10564/24
Провадження № 2/357/1782/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя – Цукуров В.П. 
секретар судового засідання – Чайка О.В., 
за участю позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та його представника – адвоката Плаксія Р.В., відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 та її представника – адвоката Козачкова В.Л., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду №1 в місті Біла Церква Київської області цивільну справу: 
за первісним позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Національної гвардії України, про встановлення факту проживання однією сім`єю; 
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління Національної гвардії України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу –
В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.
Підстави та предмет первісного позову.
У липні 2024 року ОСОБА_1 (далі – « ОСОБА_1 » або «позивач за первісним позовом») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі – « ОСОБА_3 » або «відповідач за первісним та зустрічним позовом» та до ОСОБА_2 (далі – « ОСОБА_2 » або «позивач за зустрічним позовом») про встановлення факту проживання однією сім`єю (т.1 а.с. 1-16).
В обґрунтування заявлених вимог позивач за первісним позовом посилається на такі обставини. ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_4 є рідними братами. ОСОБА_4 у зв`язку з введенням на території України військового стану, 25.02.2022 року був мобілізований до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, як старший солдат (водій- механік) та загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 від вибухової травми з ушкодженням голови.
Як зазначає позивач за первісним позовом, за змісту: облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2016-2020 роки; акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства – фактичного місця проживання особи № 5 від 05.02.2024 року; довідки-характеристики № 6 від 05.02.2024 року; відповіді виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 19.10.2022 року; медичних документів (виписки із медичних карток хворого) померлого ОСОБА_4 ; товарних чеків від 01.08.2021 року та № 7242 від 23.01.2022 року – вбачається, що з 18.11.2015 року по 14.03.2022 року позивач за первісним позовом проживав разом із своїм братом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 30.05.2022 року звернувся до військової частини НОМЕР_1 НГУ із заявою від 24.05.2023 року про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168, у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 його брата старшого солдата ОСОБА_4 . 
Листом Військової частини НОМЕР_1 НГУ № 1/66/09-1384 від 16.08.2022 року ОСОБА_1 повідомлено, що для одержання одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168, йому необхідно надати докази того, що він був членом сім`ї загиблого старшого солдата ОСОБА_4 .
Так, за твердженням позивача за первісним позовом за змістом довідки від 14.05.2022 року та наказу № 107 від 02.05.2022 року, виданих 27 Печерською бригадою НГУ, згідно особової справи ОСОБА_4 , членами його сім`ї зазначено: брата - ОСОБА_1 , 1960 р.н. та брата - ОСОБА_3 , 1964 р.н. Відповідно до облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2016-2020 роки, головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , значиться ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 є членом цього домогосподарства. З акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства – фактичного місця проживання особи № 5 від 05.02.2024 року, виданого Храпачівським старостинським округом Білоцерківської міської ради Київської області, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 18.11.2015 року по 12.03.2022 року дійсно був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою разом з ним з 2019 року фактично постійно проживав, але не був зареєстрованим, власник домоволодіння ОСОБА_1 .
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в зазначений вище період проживали разом однією сім`єю та мали спільний побут, а також мали взаємні права та обов`язки. За змістом довідки-характеристики № 6 від 05.02.2024 року, виданої Храпачівським старостинським округом Білоцерківської міської ради Київської області, з 2019 року по 12.03.2022 року ОСОБА_1 та його рідний брат - ОСОБА_4 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: разом вели спільне господарство, мали спільні побут, бюджет та витрати, а також мали взаємні права та обов`язки. 
Місце проживання ОСОБА_4 також вбачається з медичних документів (виписки із медичних карток хворого) померлого в яких зазначено, що місце проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 .
Обставини ведення спільного господарства також підтверджуються товарними чеками від 01.08.2021 року, № 7242 від 23.01.2022 року на придбання будівельних матеріалів.
Позивач за первісним позовом вважає, що отримав право на одноразову грошову допомогу, визначену п. 2 Постанови № 168, з дати загибелі члена його сім`ї – ОСОБА_4 , а саме з ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю загиблого старшого солдата ОСОБА_4 та позивача має значення для охорони прав останнього та створить умови здійснення ним майнових прав по отриманню одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168.
Посилаючись на приписи матеріального та процесуального права України, ОСОБА_1 просив суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю його та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підстави та предмет зустрічного позову.
У вересні 2024 року ОСОБА_2 було пред`явлено зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу (т.1 а.с. 182-234). 
В обґрунтування заявлених вимог позивач за зустрічним позовом посилається на такі обставини.
01 грудня 1995 року між нею та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №9. 

01 серпня 2006 року шлюб між ними розірвано, про що зроблено актовий запис №664. Однак, після розірвання шлюбу спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зберіглося. А з початку 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відновили відносини чоловіка та дружини та почали спільно проживати сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 . Вони вели спільний бюджет, спільне господарство, спільно відпочивали, спільно приймали участь у питаннях життєзабезпечення їх сім`ї, мали розподіл прав та обов`язків членів подружжя, вели спільне господарство, спільно сплачували комунальні послуги, купували продукти харчування та інші необхідні речі домашнього вжитку, доглядали один за одним під час хвороб, разом проводили дозвілля, їздили на відпочинок, на вихідні та святкові дні їздили відпочивати на природі, їздили на риболовлю, їздили та ходили в гості до друзів, близьких, та приймали гостей вдома, завели собаку та займалися її доглядом, тобто між ними були встановлені шлюбні відносини, до моменту смерті ОСОБА_4 . 
В квітні 2017 року ОСОБА_4 влаштувався на роботу в Підприємство «Київський експериментальний завод «Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України» (код ЄДРПОУ 21477746, м. Київ, Московський проспект, 16) на посаду помічника завідуючого господарством, де працював до 21 грудня 2021 року. 
З початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ОСОБА_4 звернувся до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки, був мобілізований, та проходив службу механіком-водієм у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ). 
ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання службово-бойового завдання біля н.п. Лютіж Київської області, ОСОБА_4 отримав поранення в потиличну ділянку голови, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в Київській обласній клінічній лікарні.
Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 вручив ОСОБА_2 сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) №ВОБР/677 від 13 березня 2022 року.
Також ОСОБА_4 був учасником антитерористичної операції під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, внаслідок чого мав інвалідність 3-ї групи. У зв`язку із захворюванням серця ОСОБА_4 проходив відповідні обстеження та разом з ОСОБА_2 готувався до операції на серці, яку в зв`язку із його загибеллю так її і не провели.
Посилаючись на приписи матеріального і процесуального права України, ОСОБА_2 просила суд встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з початку 2017 року по день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рух справи. Заяви по суті, клопотання учасників справи.
31.07.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи Міністерство внутрішніх справ України (т.1 а.с.119-120).

16.09.2024 року від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні первісних позовних вимог. Представник зазначає, що твердження позивача за первісним позовом про проживання однією сім`єю з 2019 року не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ніколи не проживали разом, між ними не були встановлені сімейні відносини, та вони не мали між собою взаємних прав та обов`язків, не були пов`язані між собою спільним побутом. Натомість, з 01 грудня 1995 року по 01.08.2006 року ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Та з початку 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відновили відносини як чоловіка та дружини та почали спільно проживати сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 . Вони вели спільний бюджет, спільне господарство, спільно відпочивали, мали між собою розподілені права та обов`язки членів подружжя, тобто між ними були встановлені шлюбні відносини до моменту смерті ОСОБА_4 . 
На думку представника довідка від 14.05.2022 року та наказ №107 від 02.05.2022 року, видані 27 Печерською бригадою НГУ, де членами сім`ї ОСОБА_4 зазначено: брата – ОСОБА_1 1960 р.н. та брата – ОСОБА_3 1960 р.н., не можуть слугувати доказами встановлення між позивачем первісним позовом та ОСОБА_4 взаємних прав та обов`язків, спільного побуту та спільного проживання. Акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства – фактичного місця проживання особи №5 від 05.02.2024 року не може слугувати письмовим доказом встановлення між позивачем за первісним позовом та ОСОБА_4 взаємних прав та обов`язків, спільного побуту та спільного проживання, оскільки інформація викладена в даному доказі зі слів сусідів. Довідка-характеристика №6 від 05.02.2024 року не може слугувати письмовим доказом встановлення між позивачем за первісним позовом та ОСОБА_4 взаємних прав та обов`язків, спільного побуту та спільного проживання, оскільки обставини викладені в даному доказі є суб`єктивним надуманим твердженням старости, що в свою чергу не може слугувати письмовим доказом встановлення між позивачем за зустрічним позовом та ОСОБА_4 взаємних прав та обов`язків, спільного побуту та спільного проживання. 
Разом з тим, ОСОБА_2 зазначає, що товарний чек №7242 від 23.01.2022 року є сфальсифікованими та не має доказової сили, оскільки, з відповіді на адвокатський запит (лист ТОВ «Шрамківський цегельний завод» вих. №012/07-23 від 07.07.2023 року) вбачається, що відомості про продаж ОСОБА_4 не містяться в бухгалтерських облікових реєстрах за 2021 рік (т.1 а.с.152-162).

Виходячи з того, що у даній справі спільний розгляд первісного позову та зустрічного позову є доцільним, вони виникають із одних правовідносин, а задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, у судовому засіданні 30.10.2024 року, суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, прийняв зустрічний позов до розгляду разом з первісним (т.1 а.с. 241-242). 

01.11.2024 року до канцелярії суду від представника позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, оскільки правові підстави для встановлення факту проживання позивача за зустрічним позовом та ОСОБА_4 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з початку 2017 року до 12 березня 2022 року відсутні. Представник зазначає, що позивач за зустрічним позовом достатніми, належними та допустимими доказами не довела, що в цей період між нею та ОСОБА_4 мали місце стосунки, що притаманні подружжю, зокрема позивач за зустрічним позовом не підтвердила факту ведення спільного господарства та побуту, наявність спільного бюджету, піклування та підтримки один одного морально та матеріально (т.2 а.с.32-43).

26.11.2024 року до канцелярії суду представником відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 було подано клопотання про витребування доказів (т.2 а.с.8-9).
27.11.2024 року ухвалою суду витребувано у АТ «Державний ощадний банк України» інформацію, з документальним підтвердженням, щодо здійснення розрахунків, зняття готівки тощо з карткового рахунку № картки НОМЕР_2 , оформленого на ОСОБА_4 (паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 22.10.1998 року, РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з дати відкриття карткового рахунку до дня надання відповіді, з відображенням платника (особи, яка фактично здійснювала оплату), який здійснював погашення кредиту (т.2 а.с. 18-19).

17.12.2025 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від АТ «Державний ощадний банк України» надійшов лист №46/12-06/153592/2024 віл 17.12.2024 року, у якому зазначено, що банківська картка № НОМЕР_2 відкрита іншою установою – АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (т.2 а.с. 45).

02.04.2025 року від третьої особи - Міністерства внутрішніх справ України через канцелярію суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, в яких третя особа з посиланням на Закон України «Про Національну гвардію України» просить Визнати МВС України неналежною стороною у справі та залучити до участі у справі Головне управління Національної гвардії України (т.2 а.с.86-102). 
29.04.2025 року, суд своєю ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, виключив Міністерство внутрішніх справ України та залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Національної гвардії України (т.2 а.с. 103-105).

21.01.2025 року до канцелярії суду представником відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 було подано клопотання про витребування доказів (т.2 а.с. 49).
21.02.2025 року ухвалою суду витребувано у Акціонерного товариства «Державний акціонерний банк України» інформацію щодо розрахункових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_4 з відображенням руху коштів та геолокацій банкоматів, у яких здійснювалося зняття готівки (т.2 а.с. 55-56).
03.02.2025 року до канцелярії суду надійшло повідомлення від АТ «Державний акціонерний банк України» про виконання ухвали про витребування доказів у більш тривалий термін (т.2 а.с. 66-68).
21.02.2025 року до канцелярії суду надійшло від АТ «Державний акціонерний банк України» повідомлення про виконання ухвали про витребування доказів та надано в електронному вигляді на CD-R диску витребувану інформацію стосовно гр. ОСОБА_4 (т.2 а.с. 69-70).

26.02.2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.79).

20.05.2025 року та 25.09.2025 року до канцелярії суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про розгляд справи за його відсутності (т.2 а.с.118-121, 165-166). У подальшому, особисто ОСОБА_3 участі в судових засіданнях не брав.

20.10.2025 року представник третьої особи - Головного управління Національної гвардії України подав суду пояснення, в яких зазначив, що тертя особа не має відомостей які підтверджують або спростовують факти, які розглядаються судом та при розгляді справи покладається на розсуд суду, просив суд розгляд справи здійснювати без участі представника третьої особи (т.2 а.с. 194-196).

Позиції учасників справи у судових засіданнях. 
У судових засіданнях позивач за первісним позовом та його представник заявлені позовні вимоги за первісним позовом підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом викладеним у первісному позові та відзиві на зустрічний позов.
У судових засіданнях позивач за зустрічним позовом та його представник заявлені позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом викладеним у зустрічному позові та відповіді на відзив на первісну позовну заяву.
У судові засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився та надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (т.2 а.с.118-121, 165-166). 
Представник третьої особи - Головного управління Національної гвардії України в судові засідання не з`явився, просив суд розгляд справи здійснювати без його участі (т.2 а.с.194-196).
Показання свідків.
У судовому засіданні за клопотанням позивача за первісним позовом ОСОБА_1 було допитано у якості свідка ОСОБА_5 , яка пояснила наступне. Вона знає ОСОБА_1 , він є її сусідом, вона живе з ним поруч в АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 свідок також знала, він був рідним братом ОСОБА_7 . Будинок в с. Скребищі належав ОСОБА_7 . У цьому будинку жив із братом ОСОБА_6 , проте з якого часу свідок точно не знає. ОСОБА_7 розірвав шлюб і прийшов в будинок, у нього був нервовий зрив. Дружину ОСОБА_6 вона знає, але з 2015 року вона її не бачила. ОСОБА_7 вигнала дружина і він пив горілку. ОСОБА_6 фактично жив там із братом, разом з цим він постійно десь їздив то приїзжав то їхав кудись знову. Свідок бачила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 жили разом, тому і брала участь у складенні відповідного акту. Коли ОСОБА_6 жив у брата – він ночував у будинку, прав речі, разом із братом вони садили дерева, полуницю, помідори, будували погріб.

У судовому засіданні за клопотанням позивача за первісним позовом ОСОБА_1 було допитано у якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив наступне. Свідок знає ОСОБА_7 , вони є товаришами та разом працювали в с.Терезино. ОСОБА_6 був кумом свідка. З 2015 року ОСОБА_6 жив в АДРЕСА_1 у батьківській хаті. З 2015 року ОСОБА_6 жив там сам, а потім, коли у ОСОБА_7 були неприємності в родині то він також там жив. Це було приблизно з 2020 по 2022 роки. Свідок знає відповідача за первісним позовом – ОСОБА_2 , вона також є його кумою. Свідок знає, що ОСОБА_9 є дружиною його кума ОСОБА_6 . Сніжану свідок бачив за останні 10 років двічі. Після смерті батьків брати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вели господарство у батьківській хаті, підвели туди воду, зробили ванну, клали плитку, приводили хату у порядок. Свідку відомо, що ОСОБА_6 працював у компанії, яка займалася паливом у різних населених пунктах. Йому не відомо, що останні 5 років до своєї смерті ОСОБА_6 жив із ОСОБА_9 . Свідку відомо, що ОСОБА_6 загинув на війні, будучи у лікарні після поранення, проте йому не відомо хто був із ним у лікарні, а також про обставини поховання.

У судовому засіданні за клопотанням позивача за первісним позовом ОСОБА_1 було допитано у якості свідка ОСОБА_10 , який пояснив наступне. Свідок знає ОСОБА_7 і його брата ОСОБА_6 , вони жили по сусідству та дружили. Із 2015 року ОСОБА_6 жив в с. Скребищі в будинку їхніх батьків по АДРЕСА_1 . За 3-4 роки до повномасштабної війни ОСОБА_7 вже також там. Разом вони ремонтували будинок. ОСОБА_2 свідок також знає. Вона була дружиною ОСОБА_6 . Потім вони розірвали шлюб. ОСОБА_6 працював десь у Києві, продавав на трасі солярку. ОСОБА_6 дуже часто їздив, іноді зникав на два тижні, потім розповідав свідку, що він був в ОСОБА_11 , у Львові, а також на Донецькому напрямку. Попри це, свідок бачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 жили разом, оскільки, він заходив до них. 

У судовому засіданні за клопотанням відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 було допитано у якості свідка ОСОБА_12 , який пояснив наступне. Свідок є побратимом загиблого ОСОБА_4 . Вони служили разом. У 2014 році ОСОБА_6 був в батальйоні ОСОБА_13 , а свідок був волонтером, і потім оформився в Національну гвардію, в медичну роту. Із 14.12.2014 року свідок з ОСОБА_6 фактично працювали в одному екіпажі на евакуації поранених та загиблих. 05.01.2015 року вони вибули в АТО, це був ОСОБА_14 напрямок. Служили до ОСОБА_15 оточення. Свідок був стрільцем, а ОСОБА_6 був водієм, до їхньої групи також входило ще дві особи: командир групи і стрілець. Свідок знав, що у ОСОБА_6 є жінка, але він її не бачив до того, поки не почав працювати в Білогородці. Свідок зустрівся з ОСОБА_6 , той запросив його до себе додому, де свідка зустріла ОСОБА_9 , яка готувала вечерю. Це було в них в селі, років 5 тому. ОСОБА_6 показав свідкові собаку, про яку раніше мріяв і яку вони разом придбали. ОСОБА_6 представив йому ОСОБА_9 як дружину. Після смерті ОСОБА_6 свідок із ОСОБА_9 зустрічалися на кладовищі. Свідок переконаний, що ОСОБА_9 і ОСОБА_6 дійсно були дружиною і чоловіком. Свідок ночував у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , вони разом вечеряли, гуляли по селі Бобриця. Свідок бував у них вдома неодноразово - більше десяти разів. 

У судовому засіданні за клопотанням відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 було допитано у якості свідка ОСОБА_16 , який пояснив наступне. Свідок давно знає ОСОБА_6 , вони дружили. ОСОБА_17 в с. Скребищі років 10 назад, свідок тоді працював в рибгоспі, а ОСОБА_6 був мисливцем та рибаком. Потім свідок пішов працювати у Київ, і в 2017 році взяв ОСОБА_6 до себе на роботу заступником - завідуючим на заводі Динамо. З 17 по 21 рік ОСОБА_6 там працював. За цей час роботи, свідок був у нього в с.Бобриця в гостях, він там жив зі ОСОБА_9 в приватному будинку. Ще у нього була хата в с.Скребищі, вони там також відпочивали. ОСОБА_6 постійно від свідка їздив до с. Бобриця, інколи сам свідок його туди завозив. ОСОБА_7 та ОСОБА_18 є братами ОСОБА_6 . Вони жили в с. Скребиші у хаті, але ОСОБА_6 не проживав з братами, він проживав зі ОСОБА_9 , братів свідок бачив на ставках. Останній раз свідок бачив ОСОБА_6 в 2022 році, він тоді знаходився у Києві на Печерському мосту. До кінця свого життя ОСОБА_6 жив із ОСОБА_9 однією сім?єю.

У судовому засіданні за клопотанням відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 було допитано у якості свідка ОСОБА_19 , який пояснив наступне. ОСОБА_4 є сусідом свідка, він жив напроти свідка у будинку АДРЕСА_4 . Працював ОСОБА_6 із братом свідка водієм. До ОСОБА_6 в гості часто приїжджали побратими. Його дружиною була ОСОБА_9 . Приїхали вони в середині 2000-х років. ОСОБА_9 і ОСОБА_6 оселилися навпроти будинку свідка в с.Бобриця, там вони винаймали будинок. Там вони дружили зі свідком, разом рибалили. ОСОБА_9 і зараз живе там, вони завжди там жили, поки ОСОБА_6 не пішов добровольцем. Свідок йому завозив військовий квиток, одразу після повномасштабного вторгнення. ОСОБА_6 проживав із ОСОБА_9 саме як чоловік та дружина. У них прізвища однакові і відношення були такі як у чоловіка та дружини, відносини як у подружжя, він звертався до неї «дорога». Вони кожен рік робили якийсь ремонт, клеїли шпалери, ремонтували стелю. Практично кожен вечір свідок та ОСОБА_6 із ОСОБА_9 зустрічалися. 

У судовому засіданні за клопотанням відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 було допитано у якості свідка ОСОБА_20 , який пояснив наступне. Свідок знав ОСОБА_6 , вони були побратимами - разом служили з 2014 року. Вони познайомилися в батальйоні ОСОБА_13 у 2014-2015 роках, потім їх перевели в медичну роту, де вони поруч проживали. У 2017 році ОСОБА_6 потрапив у ДТП і з лікарні свідок його забрав та завіз до ОСОБА_9 , з якою той жив. У 2022 році ОСОБА_6 повернувся в батальйон. Свідок жив у с. Тарасівка з 2017 року і регулярно бував у дома в ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Влітку 2018 року свідок навіть жив у них дома. 

У судовому засіданні за клопотанням відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 було допитано у якості свідка ОСОБА_21 , яка пояснила наступне. Свідок близько 10 року знає ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , це її сусіди. У них були гарні відносини, вони приїхали в с. Бобриця, коли свідок вже там жила. Вони завжди допомагали свідку і зараз ОСОБА_9 продовжує допомагати. ОСОБА_6 і ОСОБА_9 жили як чоловік і дружина. Усе робили разом, ОСОБА_6 навіть свою банківську картку віддав ОСОБА_9 , вона нею користувалася. Вони разом робили ремонт в хаті, клеїли шпалери, міняли грубу та стелю. Останній раз свідок бачила їх разом перед тим як ОСОБА_6 пішов воювати. Його брата свідок не бачила. 

У судовому засіданні за клопотанням відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 було допитано у якості свідка ОСОБА_22 , яка пояснила наступне. Свідок є колишньою дружиною ОСОБА_7 . З поміж трьох братів ОСОБА_6 для свідка був взірцем. Покійний ОСОБА_4 проживав із ОСОБА_9 , останні років 5-7. ОСОБА_6 ніколи не проживав з ОСОБА_7 . ОСОБА_6 проживав зі ОСОБА_9 однією сім`єю, вони вели разом господарство. Свідок проживала з ОСОБА_7 до кінця грудня 2020 року.

ІІ. Мотивувальна частина
Встановлені судом фактичні обставини.

Обставини та подані позивачем за первісним позовом докази.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (т.1 а.с. 17), свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 (т.1 а.с. 18), свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 (т.1 а.с.19), ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є рідними братами.
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (т.1 а.с. 20).
Відповідно до довідки про причину смерті ОСОБА_4 , Акту №2/22 від 02.04.2022 року про нещасний випадок (у тому числі поранення) старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_4 та Постанови медичної/військово-лікарської/комісії ДУ «ТМО МВС України по місту Києву» від 22.04.2022 року №12/22 причиною смерті ОСОБА_4 є вибухова травма з ушкодженням голови (т.1 а.с. 21, 22-24, 31).
У акті спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05.03.2022 року о 12 год.30 хв. від 02.04.2022 року у графі «Відомості про членів сім`ї потерпілого» указано:
ОСОБА_23 , мати, 1939 року народження, померла;
ОСОБА_24 , батько, 1938 року народження, помер;
ОСОБА_1 , брат, 1960 року народження, домашня адреса: АДРЕСА_5 ;
ОСОБА_3 , брат, 1964 року народження, дані відсутні (т.1 а.с.25-30).
У довідці 27 Печерської бригади Національної гвардії України від 14.05.2022 року зазначено, що згідно з особовою справою членами сім`ї ОСОБА_4 є: 
брат – ОСОБА_1 , 1960 року народження;
брат – ОСОБА_3 , 1964 року народження (т.1 а.с. 32).
У витязі з наказу командира НОМЕР_9 Печерської бригади Національної гвардії України (по стройовій частині) від 02.05.2022 року №107 зазначено, що члени сім`ї ОСОБА_4 :
батько: ОСОБА_24 , 1938 року народження;
мати: ОСОБА_23 , 1939 року народження
брат: ОСОБА_1 , 1960 року народження;
брат: ОСОБА_3 , 1964 року народження (т.1 а.с. 33-34). 
Згідно з витягом з облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 року за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_4 . Власник домогосподарства - ОСОБА_1 (т.2 а.с. 224-226).
Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства – фактичного місця проживання особи від 05.02.2024 року №5, складеного Храпачівським старостинським округом Білоцерківської міської ради Київської області, із слів сусідів ОСОБА_4 з 18.11.2015 року по 12.03.2022 року дійсно був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою разом з ним з 2019 року фактично постійно проживав, але не був зареєстрованим, власник домоволодіння ОСОБА_1 . ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у зазначений період проживали разом однією сім`єю та мали спільний побут, а також мали взаємні права та обов`язки. Акт складено комісією у складі: депутата Білоцерківської міської ради виборчого округу №1 Ляшенко Анатолія Вікторовича, старости Храпачівського старостинського округу Сироти Дмитра Романовича та громадян (сусідів) ОСОБА_10 (свідок у даній цивільній справі), ОСОБА_5 (свідок у даній цивільній справі), ОСОБА_8 (свідок у даній цивільній справі) (т.2 а.с. 222).
Згідно з довідкою-характеристикою від 05.02.2024 року №6, виданою Храпачівським старостинським округом Білоцерківської міської ради Київської області, зі слів сусідів з 2019 року по 12.03.2022 року ОСОБА_1 та його рідний брат ОСОБА_4 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: разом вели спільне господарство, мали спільний побут, бюджет та витрати, а також мали взаємні права та обов`язки (т.2 а.с. 223).
Відповідно до листа виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 19.10.2022 року №2363/0114 ОСОБА_4 з 18.11.2015 року по 14.03.2022 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 69).
Згідно з листом КП БМР «КОМУНАЛЬНИК» від 15.03.2022 року №04 поховання ОСОБА_4 здійснено за рахунок власних коштів на кладовищі села Скребищі (т.1 а.с. 70).
Будинок АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_1 з 09.11.2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_24 (т.1 а.с. 71-80).
23.12.2022 року указаний будинок було продано ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки із житловим будинком (т.1 а.с. 81-84).
На підтвердження позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 зазначає, що в його розпорядженні є оригінали наступних документів: карти ехокардіографічного обстеження ОСОБА_4 від 17.08.2016 року (т.1 а.с. 85); консультативного висновку щодо ОСОБА_4 від 17.08.2016 року №12279 (т.1 а.с. 86-87); Виписки з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого №3195/763 від 21.06.2017 року (т.1 а.с. 88-89), Виписки з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого №5375/1266 від 19.10.2017 року (т.1 а.с. 90-91).
Також на підтвердження позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 надав до суду копії товарної накладної від 01.08.2021 року від ТОВ «Шамраївський цегельний завод», де від руки зазначено «адреса доставки АДРЕСА_1 . Одержувач ОСОБА_4 , ОСОБА_1 » (т.1а.с.92), фіскального чеку №0000050419 від 18.01.2022 року (т.1 а.с. 93), товарного чеку №7242 від 23.01.2022 року від ФОП ОСОБА_25 , де від руки зазначено « АДРЕСА_1 ОСОБА_4 » (т.1 а.с. 94), фіскального чеку ФОП ОСОБА_25 №218031577 від 05.02.2022 року (т.1 а.с. 95), а також листа Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції від 19.07.2024 року №68аз/41/40/1/1/5/01-2024, у якому вказано, що ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності 15.05.2015 року за ч.1 ст.126 КУпАП, відповідно до даних картки обліку правопорушень адреса місця проживання ОСОБА_3 зазначена як АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 96).

Обставини та подані позивачем за зустрічним позовом докази.
01.12.1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який було розірвано 01.08.2006 року (т.1 а.с. 192, 193).
Відповідно до листа Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.11.2022 року №104/22-719 ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 з 16.03.1999 року по 30.10.2015 року. Співвласником указаної квартири, відповідно до свідоцтва про право власності є ОСОБА_2 (т.1 а.с. 222, 233).
Згідно з актом підтвердження факту сумісного проживання від 11.04.2022 року, складеного депутатом Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області Король О.Г., останній підтверджує факт сумісного проживання з 2017 року до 2022 року ОСОБА_2 з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 194).
Після смерті ОСОБА_4 від ІНФОРМАЦІЯ_6 саме на ім`я ОСОБА_2 , утім за адресою реєстрації загиблого: АДРЕСА_1 , надійшло сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) від 13.03.2022 року №ВОБР/677. У сповіщенні вказано, що ОСОБА_4 є цивільним чоловіком ОСОБА_2 (т.1 а.с. 204).
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30.06.2023 року №К/3849 зі слів дружини старшого брата померлого свідоцтво про смерть ОСОБА_4 було вручено представником військової частини НОМЕР_1 безпосередньо старшому брату померлого ОСОБА_1 в день поховання, так як ОСОБА_2 на той час була відсутня. У подальшому рідним померлого, у тому числі його цивільній дружині ОСОБА_2 відповідальною посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_6 були надані роз`яснення і рекомендації (т.1 а.с.216-217).
У матеріалах справи наявні корінець сповіщення про смерть (загибель) та сповіщення про смерть (загибель) до ІНФОРМАЦІЯ_6 від командира військової частини НОМЕР_1 із проханням повідомити про смерть ОСОБА_4 , як її чоловіка, ОСОБА_2 (т.1 а.с. 218).
На підтвердження позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначає, що в її розпорядженні є оригінали наступних документів: 
щодо трудової діяльності ОСОБА_4 (наказ про припинення трудового договору від 21.12.2021 року №29-к, трудова книжка, архівна довідка від 05.07.2019 року №841 про розмір грошового забезпечення, довідка підприємства «КИЇВСЬКИЙ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИЙ ЗАВОД «ДИНАМО» від 28.03.2023 року №17 про підтвердження місця роботи ОСОБА_4 , довідка про підтвердження нарахування заробітної плати ОСОБА_4 за період з 06.04.2017 року по 21.12.2021 року) (т.1 а.с. 195, 202-203, 223, 230, 231);
банківська картка на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_10 , видана АТ «Державний акціонерний банк України», дійсна до12/26 (т.1 а.с. 196);
документ про освіту ОСОБА_4 (диплом спеціаліста виданий Черкаським інженерно-технологічним інститутом 23.06.1995 року, реєстраційний номер 935) (т.1 а.с. 197);
паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 (т 1. а.с. 198);
пенсійного посвідчення серії НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_4 (т.1 а.с. 199);
посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_12 від 20.05.2015 року на ім`я ОСОБА_4 (т.1 а.с. 200);
посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_13 від 25.02.2019 року на ім`я ОСОБА_4 (т.1 а.с. 201);
відзнака Президента України «ЗА УЧАСТЬ У АНТИТЕРОРИСТИЧНІЙ ОПЕРАЦІЇ», орден та орденську книжку «За мужність» ІІІ ступеня (посмертно) на ім`я ОСОБА_4 (т.1 а.с. 205, 232);
довідок про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №431 та від 10.07.2015 року №5/1432 на ім`я ОСОБА_4 (т.1 а.с. 206, 207);
медичної документації на ім`я ОСОБА_4 (консультативне заключення від 19.07.2018 року, направлення на госпіталізацію (консультацію) до ДУ НІССХ ім. М.М. Амосова НАМН України від листопада 2018 року, протокол ехокардіографічного заключення від 12.11.2020 року, консультативний висновок №48161 від 12.11.2020 року, свідоцтво про хворобу №141 від 19.08.2016 року) (т.1 а.с. 208, 209, 210, 211, 212-213);
довідок Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 12.11.2015 року №701 та від 18.11.2015 року №731 на ім`я ОСОБА_4 (т.1 а.с. 228, 229);
Акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту №483044485 та графіку платежів між ОСОБА_4 та АТ «Алфа-Банк» від 18.01.2020 року, а також квитанції №50 від 07.02.2020 року про здійснення ОСОБА_4 платежів за відповідним кредитним договором (т.1 а.с. 224-225, 227).
Відповідно до листа ТОВ «Шрамківський цегельний завод» від 07.07.2023 року №012/07-23 відомості про продаж товариством цегли будівельної (М-100) ОСОБА_4 не міститься в бухгалтерських облікових реєстрах за 2021 рік (т.1 а.с. 159).

Норми процесуального і матеріального права.
Реалізація принципу змагальності сторін у процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
За правилами ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17).
У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.
У той же час, Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
За положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Разом з тим, згідно з статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Тобто, при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
При цьому суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 3, 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 03.07.2019 року у справі №554/8023/15-ц вказала на те, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.
Разом з тим, відповідно до правового висновку, сформованого Верховним Судом у Постанові від 23.09.2021 року у справі №204/6931/20 довідки з місця проживання, свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, у яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та інше.
Аналізуючи в сукупності законодавче регулювання сімейних правовідносин та практику застосування правових норм судами, можна узагальнити, що належними доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність усталених між сторонами відносин притаманних подружжю.
Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті З СК України.
Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 643/6799/17 роз`яснив, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність, як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Висновки суду.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають, а позовні вимоги за зустрічним позовом є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Зазначені в первісній позовній заяві доводи позивача належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не підтверджені. Зокрема, акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства – фактичного місця проживання особи № 5 від 05.02.2024 року, довідка-характеристика № 6 від 05.02.2024 року - складені зі слів сусідів, які були допитані в якості свідків під час судового розгляду. Однак, вказані докази лише відображають обставини повідомлені свідками під час допиту та не кореспондуються з наявними у справі письмовими доказами. 
Пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 є суперечливими між собою. Довідка-характеристики №6 від 05.02.2024 року не може бути визнана достатнім, належним та допустим доказом встановлення між позивачем за первісним позовом та ОСОБА_4 взаємних прав та обов`язків, спільного побуту та спільного проживання, оскільки обставини, викладені в даному документі, є суб`єктивним твердженням старости, сформованим суперечливими пояснення сусідів. Показання вищенаведених свідків, допитаних за клопотанням позивача за первісним позовом, суд оцінює як суб`єктивні та як такі, що не виключають можливості проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Товарний чек №7242 від 23.01.2022 року також не береться судом до уваги, оскільки ТОВ «Шрамківський цегельний завод» листом вих. №012/07-23 від 07.07.2023 року заперечив продаж ОСОБА_4 цегли, зазначивши що в бухгалтерських облікових реєстрах за 2021 рік не міститься вказаної інформації. 
Відомості, зазначені в обліковій картці об`єкта погосподарського обліку, відображають лише інформацію щодо місця реєстрації ОСОБА_4 , що й не оспорюється іншими учасниками справи.

Судом достовірно встановлено, що з початку 2017 року по 12 березня 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, мали спільний побут та спільно вели господарство, мали спільний бюджет, між ними існували взаємні права та обов`язки членів сім`ї, а також усталені відносини, притаманні подружжю.

Факт перебування Позивача за зустрічним позовом і ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах, наявності спільного бюджету та ведення спільного господарства, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема - рухом коштів по рахунку ОСОБА_4 , що кореспондується з місцем його фактичного проживання з ОСОБА_2 , поясненнями свідків та письмовими доказами. 

При цьому, перш за все суд ураховує показання свідків, які були побратимами ОСОБА_4 , проходили разом службу, дружили з ним, та яким достовірно відомо про його фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_2 . 

У судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 надала суду для огляду наявні у неї оригінали особистих документів ОСОБА_4 : картка ощадбанку; диплом НОМЕР_14 ; закордонний паспорт НОМЕР_15 ; пенсійне посвідчення серії НОМЕР_16 ; посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_17 ; посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни № НОМЕР_18 ; трудова книжка; посвідчення про нагородження орденом; акцепт пропозиції на укладення угоди про надання кредиту; квитанції про погашення кредиту; відзнаки Президента України. Факт наявності у Позивача оригіналів вказаних особистих документів ОСОБА_4 у сукупності з іншими встановленими обставинами підтверджує їх спільне проживання однією сім`єю.

Сповіщення №ВОБР/677 від 13.03.2022 року про загибель ОСОБА_4 , яке було адресовано саме позивачу за зустрічним позовом, і в якому ОСОБА_4 зазначений як її чоловік, а вона як його дружина, суд розцінює як беззаперечний доказ визнання ОСОБА_4 за життя ОСОБА_2 як дружини. 

Таким чином, наведеними вище доказами доведено, що з початку 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (дату смерті) ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, мали спільний побут та спільно вели господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки як члени сім`ї, а також усталені відносини, притаманні подружжю.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні первісного позову судові витрати за ним необхідно залишити за позивачем за первісним позовом. У зв`язку з задоволенням зустрічного позову, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на відповідачів за цим позовом.
При подачі зустрічного позову ОСОБА_2 сплатила судовий збір в сумі 1211,20 грн. (т.1 а.с. 189). 
Таким чином, необхідно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір - по 605,60 грн. з кожного (1211,20 / 2).

ІІІ. Резолютивна частина.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 254, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :
У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа - Головне управління Національної гвардії України, про встановлення факту проживання однією сім`єю – відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Головне управління Національної гвардії України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу – задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_19 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з початку 2017 року по день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Повні дані сторін:
Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса проживання: АДРЕСА_7 . РНОКПП: НОМЕР_20 .
Відповідач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 . РНОКПП: НОМЕР_21 .
Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_19 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної гвардії України, місцезнаходження: вулиця Святослава Хороброго, будинок 9-А, місто Київ, 03151. Код за ЄДРПОУ: 08803498.
Повне судове рішення складено 11.05.2026 року. 

Суддя 	В. П. Цукуров