Єдиний унікальний номер 728/889/26 
Номер провадження 2/728/575/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді Сороколіта Є.М.,
за участі:
секретаря судового засідання – Кирути Л.І.,
а також
позивача – не з`явилася,
представника позивача – не з`явився, 
третя особа- не з`явилася, 
відповідача – не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бахмацької міської ради (вул. Соборності, буд. 42, м. Бахмач, Ніжинський район, Чернігівська область, 16500, код ЄДРПОУ 04061702) про визначення права власності на спадкове майно, негайно після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про таке.
І. Рух справи.
1. Ухвалою Бахмацького районного суду (далі також – Суд) від 17.04.2026 № 728/889/26 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та прийнято до розгляду позов ОСОБА_1 (далі також – Позивач), представництво інтересів якої здійснює адвокат Ковалюх Василь Миколайович, з позовом до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області (далі також – Відповідач), за змістом якого Позивач просить визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після померлого брата ОСОБА_2 . 
2. Згаданою ухвалою Суду також призначено проведення підготовчого засідання на 09 годину 00 хвилин 04 травня 2026 року у приміщенні Суду та вирішено питання про витребування доказів у порядку визначеному положеннями статті 84 Цивільного процесуального кодексу України (далі також – ЦПК України).
3. Ухвалою Суду від 04.05.2026 № 728/889/26 підготовче засідання у справі закрито та призначено проведення судового засідання з розгляду справи по суті на 10 годину 00 хвилин 28 травня 2026 року у приміщенні Суду, а також даною ухвалою було залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні Відповідача – ОСОБА_3 
4. У призначене судове засідання з розгляду справи по суті належним чином повідомлені сторони не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.
5. Однак від представника Позивача, адвоката Ковалюха В.М., 28.05.2026 надійшла заява, за змістом якої останній просив судовий розгляд здійснювати без його участі та участі Позивача.
6. Також Відповідач направив до Суду заяву 28.04.2026 № 03-16/1272, за змістом якої просив судові засідання проводити за відсутності представника.
7. У зв`язку із неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі також – ЦПК України).
ІІ. Позиції учасників справи.
8. У поданій позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначила, що згідно свідоцтва про смерть від 07.09.2015 серії НОМЕР_2 , виданого Курінською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який є рідним братом позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 30.06.1956 року, свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 01.11.1975 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 .
9. Заповітом, посвідченим 28.07.2015 Курінською сільською радою, ОСОБА_2 все своє майно заповідав сестрі ОСОБА_1 . Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.01.2016. 
10. До складу спадщини входить 1/3 частка житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на вищевказаний будинок посвідчено свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 27.12.1994 року, оригінал якого втрачений. 
11. Листом від 07.04.2026 року приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на будинок. 
12. Як на правову підставу своїх вимог посилався на відповідні положення статей 175-177 Цивільно Процесуального Кодексу України (далі також – ЦПК України), статей 3,15,328,392,1218,1262 Цивільного кодексу України (далі також – ЦК України), 
13. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, але направив до суду заяву (пункт 7 цього рішення) за змістом якої проти задоволення позовних вимог не заперечував.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом
14. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,7).
15. Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 30.06.1956 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 01.11.1975 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 підтверджується, що померлий був рідним братом Позивача (а.с.5 зворот).
15. За заповітом, посвідченим 28.07.2015 Курінською сільською радою, вказано, що ОСОБА_2 все своє майно, що належало йому на день смерті заповідав сестрі ОСОБА_1 (а.с. 6). 
16. Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.01.2016 (а.с.6 зворот). 
17. До складу спадщини входить 1/3 частка житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на вищевказаний будинок посвідчено свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 27.12.1994 року, оригінал якого втрачений, проте в матеріалах справи наявна копія вищезгаданого свідоцтва (а.с.8). 
18. Виходячи із змісту довідок КП «Прилуцьке МБТІ» від 24.03.2026 року № 308 та № 309 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_2 1/3 частка та ОСОБА_3 2/3 частки, будівництва без дозвільних документів не виявлено. Вартість спадкового майна (1/3 частки будинку) становить 81382,62 грн., що встановлено довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості (а.с.9-11). 
19. Згідно з технічним паспортом на будинок АДРЕСА_2 дане будинковолодіння збудоване у 1991 році на земельній ділянці, що була надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 7420385500:01:001:0661 (а.с.11 зворот-13). 
20. В подальшому Позивач 07.04.2026 шляхом усного запиту звернулася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області щодо отримання свідоцтв про право на спадщину, на відповідний запит нею був отриманий лист від 07.04.2026 року в якому приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на будинок (а.с. 14). 
21. Також в матеріалах справи наявна інформації Держаного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку надана на запит представника Позивача ОСОБА_5 сформованої 15.04.2026 відповідно до якої земельна ділянка з кадастровим номером 7420385500:01:001:0661 з 30.12.1899 належала на праві власності ОСОБА_6 , яка є матір`ю померлого та Позивача (а.с.15).
22. На виконання ухвали суду від 17.04.2026 №728/889/26 приватним нотаріусом Зацерковним М.М. 22.04.2026 направлено копію спадкової справи №4/2016 відкритої 27.01.2016 після смерті ОСОБА_2 , яку було приєднано до матеріалів справи (а.с.- 26-54).

ІV. Оцінка Суду
23. Перш за все Суд наголошує, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
24. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
25. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
26. Суд звертає увагу, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування – спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати Суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).
27. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
32. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи Суд відмічає, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
33. З повідомлення від 07.04.2026 за №13/01-16 приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зацерковного М.М. у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок Позивачу відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, щодо належності житлового будинку спадкодавцю.
34. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, у тому числі за заповітом, відповідно до ст.1217 ЦК України.
35. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

33. У цьому контексті Суд звертає увагу, що відповідно до статті 524 Цивільного кодексу Української РСР (далі також – ЦК УРСР), який був чинним на час смерті ОСОБА_7 спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК УРСР.
34. Частина перша статті 529 ЦК УРСР визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
35. Згідно зі статтям 548, 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цих статтях дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
36. Враховуючи фактичні обставини, встановлені у пунктах 16, 23, 24 цього рішення, ОСОБА_8 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_7 , згідно з вищевказаними правилами спадкування.
37. При цьому Суд також враховує, що за загальним правилом право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
38. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
39. Зокрема, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.
40. При цьому право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.
41. Суд відмічає, що у 1964 році питання набуття права власності на новозбудоване нерухоме майно у сільській місцевості регулювалося, у тому числі, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 “Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків” і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР 26.08.1948 № 3211 “Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року “Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків”, які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.
42. Вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.
Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.
43. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13.
44. Відповідно до статті 86 ЦК УРСР право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.
45. Також згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
46. Частиною третьою статті 3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” передбачено, що речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
47. Згідно з пунктом 42 постанови Кабінету Міністрів України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” від 25.12.2015 № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.08.1992, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
48. Вищевикладене свідчить, що виходячи з вказаних норм законодавства спадкодавець ОСОБА_2 за життя був власником спірного житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, оскільки побудував його на відведеній для будівництва земельній ділянці, після отримання дозволів на його будівництво, з проведенням технічної інвентаризації будинку, що підтверджено, зокрема, технічним паспортом від 11.06.2025, інвентаризаційна справа № 31, і довідкою Комунального підприємства “Прилуцьке бюро технічної інвентаризації” від 12.06.2025 № 654.
49. З урахуванням вищевикладеного Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 фактично успадкувала право власності на 1/3 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті брата ОСОБА_2 .
50. Щодо подальшого спадкування Позивачем після смерті ОСОБА_2 то Суд враховує, що відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
52. Суд нагадує, що згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 “Про судову практику у справах про спадкування” – у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
53. Зазначеному кореспондують положення статей 15, 16 ЦК України і статті 4 ЦПК України, якими передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
54. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
55. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.
56. Враховуючи, що на переконання Суду Позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину у порядку спадкування на вказане будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, то її невизнане право підлягає захисту, а позовні вимоги – задоволенню.
57. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок та надвірні будівлі не порушує права та законні інтереси інших осіб.
V. Розподіл судових витрат.
58. Суд наголошує, що згідно положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із судового збору.
59. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.
60. При цьому Суд враховує, що згідно з частиною першою статті 4 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
61. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданої фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
62. Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік” прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2026 дорівнює 3 328,00 грн.
63. Згідно з платіжною інструкцією АТ “КБ “ПРИВАТБАНК” від 15.04.2026 № 2.620093743.1.1 Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 064,96 грн, що становить мінімальний фіксований розмір судового збору з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 застосованого на підставі частини третьої статті 4 ЗУ “Про судовий збір”.
64. Підсумовуючи наведене, Суд вважає, що сплачений судовий збір має бути компенсовано Відповідачем у повному розмірі – 1 064,96 грн (одну тисячу шістдесят чотири гривні 96 коп.).
65. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України Суд, –
У Х В А Л И В :
1. Позов ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити повністю.
2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті брата ОСОБА_2 .
3. Стягнути з Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області (вул. Соборності, буд. 42, м. Бахмач, Ніжинський район, Чернігівська область, 16572, код ЄДРПОУ 04061702) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 064,96 грн (одну тисячу шістдесят чотири гривні 96 коп.) в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення цього рішення.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: Бахмацька міська рада Ніжинського району Чернігівської області, адреса місцезнаходження: вул. Соборності, буд. 42, м. Бахмач, Ніжинський район, Чернігівська область, індекс 16500, код ЄДРПОУ 04061702.

Суддя Є.М. Сороколіт