ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року Чернігів Справа № 620/2511/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України В Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також – відповідач 1, ГУ ПФУ в Чернігівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі також – відповідач 2, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.02.2026 №254150038752 про відмову позивачу в перерахунку пенсії;
- зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати стаж роботи позивача з 29.05.1990 по 12.10.2025 на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Комунальному закладі позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв імені Любомира Боднарука», до педагогічного стажу, як спеціального, що дає право на пенсію за вислугу років;
- зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити позивачу грошову допомогу, передбачену пунктом 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На звернення до пенсійного органу із заявою про виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, позивачу відмовлено у призначенні такої допомоги, у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу. Вважаю таку відмову протиправною, оскільки факт спеціального стажу роботи підтверджується необхідними документами.
16.03.2026 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що пенсійним органом прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову позивачу у призначенні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення «Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю законних підстав.
Відповідачем 2 відзив на позов не подано.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( частина шоста статті 162 КАС України).
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
28.01.2026 позивач звернулася до Головного управління в Чернігівській області про перерахунок пенсії та виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. 
04.02.2026 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №254150038752 про відмову в призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону №1058 за відсутністю необхідного стажу роботи, який дає право на вказану виплату.
Підставою відмови зазначено, що основною умовою зарахування певного періоду роботи до роботи, яка дає право на призначення такого виду пенсії, є, насамперед, робота в закладах і установах згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, та наявність відповідної посади в цьому переліку. Відповідно до записів у трудовій книжці, позивачка у період з 29.05.1990 по 31.12.2003 працювала в Чернігівській дитячій музичній школі № 3 викладачем по класу фортепіано, та з 01.01.2004 по теперішній час в комунальному закладі позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв ім. Любомира Бондарука». Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №909 посада “викладач” у позашкільних навчальних закладах не передбачена як така робота, яка дає право на пенсію за вислугу років. З огляду на вищевказане, право на виплату грошової допомоги згідно до пункту 7-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.
Позивач вважає спірне рішення відповідача 2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а права її мають бути захищені у спосіб, встановлений у прохальній частині позову.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 №1788-ХІІ (далі - Закону №1788) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку. який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191.
Згідно із пунктом 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно із пунктами 5-7 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 визначено, що для спеціального стажу зараховується період роботи особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах на посадах учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Отже, посада викладача зазначена у Переліку № 909.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Відповідно до пункту 1-3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у випадках, якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Із записів трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 суд встановив, що остання працювала в Комунальному закладі позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв імені Любомира Боднарука» з 29.05.1990 по теперішній час на посаді викладача по класу фортепіано в Чернігівській дитячій музичні школі №3 (на даний момент іменується: Комунальний заклад позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв імені Любомира Боднарука»), що становить більше 30 років стажу.
Довідкою Комунального закладу позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв імені Любомира Боднарука» від 16.01.2026 №01-20/3 підтверджується, що позивачка дійсно працює у Комунальному закладі позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв імені Любомира Боднарука» з 29.05.1990 по теперішній час на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера. З 01.01.2004 Чернігівська дитяча музична школа № 3 реорганізована на комунальний позашкільний навчальний заклад «Чернігівська міська школа мистецтв» (рішення виконавчого комітету міської ради від 15.12.2003 № 286). З 24.04.2019 комунальний позашкільний навчальний заклад «Чернігівська міська школа мистецтв» перейменована на комунальний заклад позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв» (рішення Чернігівської міської ради від 24.04.2019 № 41/VII-7). З 27.05.2021 комунальний заклад позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв» перейменовано на комунальний заклад позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв імені Любомира Боднарука» (рішення Чернігівської міської ради від 27.05.2021 № 8/VIII-3).
Отже у спірний період з 29.05.1990 по 12.10.2025 позивачка працювала на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера, що надає їй право на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV.
За таких підстав, враховуючи наявність у позивачки спеціального стажу, віднесення її посади до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, суд дійшов висновку, що рішення відповідача 2 щодо відмови у призначенні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним.
При цьому, суд звертає увагу, що помилковим є твердження позивачки, що зарахування стажу роботи позивачки з 29.05.1990 по 12.10.2025 на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Комунальному закладі позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв імені Любомира Боднарука», до педагогічного стажу, як спеціального, що дає право на пенсію за вислугу років та виплата грошової допомоги передбаченої пунктом 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, мають бути здійснені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, з огляду на наступне.
Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.
Після реєстрації заяви позивача та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності, було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Згідно з вимогами пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до абзацу другого пункту 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Згідно з пунктом 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, а після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Таким чином, дане питання за наслідками розгляду цієї справи перебуває в межах компетенції та зобов`язань саме Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (як суб`єкта владних повноважень, який здійснював розгляд заяви позивачки), а не Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, як про те просить позивачка.
Вказаний спосіб захисту відповідає правовій позиції КАС ВС, висловленій у постанові від 19.05.2025 у справі № 240/505/24.
Таким чином, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи позивачки з 29.05.1990 по 12.10.2025 на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Комунальному закладі позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв імені Любомира Боднарука», до педагогічного стажу, як спеціального, що дає право на пенсію за вислугу років, а також призначити виплату позивачці грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1331,20 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 665,60 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.02.2026 №254150038752 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 29.05.1990 по 12.10.2025 на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Комунальному закладі позашкільної мистецької освіти «Чернігівська міська школа мистецтв імені Любомира Боднарука», до педагогічного стажу, як спеціального, що дає право на пенсію за вислугу років.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп), сплачений відповідно до квитанції від 05.03.2026.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул. П`ятницька, 83А,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14005 код ЄДРПРОУ 21390940.
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України В Дніпропетровській області, вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427. 
Повний текст рішення виготовлено 06 травня 2026 року.

Суддя І.І. Соломко