Суддя Маркосян М. В. 

Справа № 644/3169/26 
Провадження № 2/644/3218/26 
15.06.2026

Рішення
Іменем України 

15 червня 2026 року м. Харків
Індустріальний районний суд м. Харкова в складі
головуючої судді – Маркосян М.В.,
за участю секретаря судового засідання – Скорик Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8887251 від 24.03.2025 у розмірі 20400,00 грн.
Справа надійшла за підсудністю до Індустріального районного суду міста Харкова 01.09.2025. 
Позовну заяву обґрунтовує тим, що 24.03.2025 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідач уклали Кредитний договір № 8887251 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Сторонами у кредитному договорі погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 10000,00 грн. Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у сумі 10000,00 грн на банківську карту № 4149-50XX-XXXX-1253 Відповідача, яку Відповідач вказав при укладенні Кредитного договору.
В подальшому, кредитодавцем право вимоги за вказаним вище кредитним договором було відступлене позивачу на підставі Договору факторингу №03122025 від 03.12.2025, в зв`язку із чим позивач набув права вимоги до відповідача. Відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, в зв`язку із чим позивач просить стягнути суму заборгованості в загальному розмірі 20400,00 грн, яка складається з: 10 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10400,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
Також, просить суд стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 30.03.2026 було відкрито провадження у справі, розгляд справи проводився у спрощеному позовному провадженні. 
04.05.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, Мунтяну І.І. в якому представник зазначив про незгоду з заявленим позовом, оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 10400 грн. не є співмірною сумі кредиту у 10000 грн., так як суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, також просив зменшини суму витрат на професійну правничу допомогу. 
06.05.2026 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача в якій позивач зазначив про те, що проценти від суми позики нараховувались первинним кредитором відповідно до ст.1048 ЦК України та згідно з умовами кредитного договору. Також, у відповіді на відзив позивач зазначив про те, що вважає розмір витрат на професійну правничу допомогу обґрунтованим, та таким, що підлягають задоволенню, оскільки адвокат виконав належну да достатню кількість роботи, яка була необхідна для належного представництва інтересів клієнта. Надані послуги відповідають обсягу виконаних завдань, а їх вартість є обґрунтованою та необхідною для ефективного захисту прав та інтересів клієнта.
У судові засідання представники позивача та відповідача, сам відповідач не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за відсутності представників позивача та за відсутності відповідача. 
Відтак, суд у відповідності до статті 223 ЦПК України, в якій зазначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних письмових заяв по суті спору, пояснень та наданих сторонами доказів.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що 24.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №8887251 , відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу фінансовий кредит в розмірі 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Договір було укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора C1727, який було відправлено на номер телефону відповідача.
Відповідно до умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало ОСОБА_1 споживчий кредит в розмірі 10000,00 грн. (п.1.3 договору) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.
Згідно п.п.1.24 договору визначено, що строк кредитування складає 360 днів, денна процентна ставка складає 1%. Згідно з пунктом 1.5.2. договору визначено, що знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 08.04.2025 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до пункту 2.1. договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10000,00 грн., про що суду надано лист від 05.12.2025 року ТОВ «ПЕЙТЕК» (підприємство станом на дату переказу коштів було внесено до Державного реєстру фінансових установ 24.05.2024 та має Ліцензію НБУ №21/990-рк від 29.05.2023 на надання платіжних послуг) про здійснення 24.03.2025 року переказу коштів в сумі 10000,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 .
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладання з відповідачкою кредитного договору №8887251 від 24.03.2025 року та надання відповідачу 10000,00 грн. кредитних коштів первісним кредитором.
Отже, відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10000,00 грн., строк кредитування 360 днів з моменту надання кредиту з нарахуванням відсотків в розмірі 1% на день. 
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахувавши їх на картку, зазначену відповідачкою у кредитному договорі. 
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, оцінивши у сукупності докази надані позивачем на підтвердження укладеної кредитної угоди та її виконання первісним кредитором, суд вважає, що позивачем належними, допустимими та достовірними доказами, які не спростовані відповідачем доведено укладення договору кредиту між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та  ОСОБА_1 , та перерахування відповідачу кредитних коштів. Зазначені обставини не заперечувались у заявах відповідача. 
Щодо відступлення прав вимоги.
ТОВ «АВЕНТУС Україна» (Клієнт) та між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 03122025 від 03.12.2025 (копія долучена до позовної заяви). 
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 03122025 від 03.12.2025 від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 25400,00 грн. Зазначені обставини підтверджені витягом з Реєстру Боржників за зазначеним Договором факторингу.
Отже, суд вважає доведеними позивачем належними та допустимими доказами обставини щодо набуття ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права вимоги до відповідача за кредитним договором № 8887251 від 24.03.2025.
Стосовно заперечень відповідача щодо того, що відсотки, які були нараховані позивачем є надмірними, суд зазначає, що умовами кредитного договору, який підписав відповідач було встановлено нарахування відсотків за денною відсотковою ставкою в розмірі 1%, також, було встановлено тривалий термін кредитування – 360 днів. Умови договору є зрозумілими, належно оформленими, та доступними для обрахування відповідачкою при укладенні договору. Також, зазначена в кредитному договорі відсоткова ставка не перевищує максимально можливу, встановлену Законом України «Про споживче кредитування». Отже, за весь час кредитування сторони погодили відсотки в загальному розмірі 36000,00 грн. Стягнення відсотків в розмірі 10400,00 грн., суд не вважає надмірною чи неправомірно нарахованою сумою, з огляду на зазначені обставини. 
Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Правовідносини даного правочину регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію».
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на день укладення договору) договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку. визначеному законодавством.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Даний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції шляхом отримання заявки позичальника на сайті позикодавця.
Позивачем доведено укладення відповідачем кредитного договору, отримання кредитних коштів, а також отримання позивачем права вимоги за кредитним договором, який був укладений відповідачем.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, відповідно до ст.ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За умовами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом.
З наданого позивачем розрахунку та документів вбачається наявність заборгованості відповідача за кредитним договором, яка не погашена та підлягає стягненню на його користь у заявленій у позовній заяві сумі основного боргу в розмірі 10000,00 та 10400,00 грн. нарахованих відсотків. 
Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача пропорційно задоволеним вимогам на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Стосовно заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. 
За положеннями частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених витрат до позовної заяви надано договір про надання правничої допомоги 20/01/26-02 від 20.01.2026 р., та додаткова угода № 25771507767 до нього, в якому, (згідно додатку №1 до договору) зазначена вартість відповідних послуг, додаткова угода до договору щодо доручення на здійснення правничих послуг по конкретних боржниках, акт приймання-передачі наданих послуг від 15.02.2026 р., в якому вказані надані послуги та кількість витрачених годин. Так, на складання позовної заяви ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до боржника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8887251 від 24.03.2025, на вивчення матеріалів справи для складання позову, підготовку та подачу клопотань витрачено 6 год. часу, що складає загальну суму 7000,00 грн. 
Суд вважає розмір судових витрат позивача на правову допомогу на загальну суму 7000,00 грн. з урахуванням складності справи, поданням відповіді на відзив, обґрунтованим і таким, що відповідає критеріям розумності, співмірності зі складністю справи та підлягає стягненню з відповідача. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 6, 205, 207, 525, 526,527, 530, 610, 625, 626, 628, 638, 639, 1046, 1048, 1049 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №8887251 від 24.03.2025 року в розмірі 20400,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судові витрати у розмірі 9662,40 грн.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333 ЄДРПОУ 43541163) ,
відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Повне судове рішення складене 15.06.2026 р. 

Суддя Марина МАРКОСЯН