Справа № 645/4807/24
Провадження № 2/645/48/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15 квітня 2026 року  м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі: Головуючого судді – Шарка О.П., при секретарі судових засідань - Мухіні В.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, в уточненій редакції якої просить суд: впорядку поділу спільного сумісного майна визнати за 
ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 право власності на:
- 1/2 частку Гаража № 414, розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № 415 розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер:
6322083001:00:000:1551, загальною площею 0,15 га, що розташована за адресою
АДРЕСА_1 .
- Транспортний засіб: «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_4 .
В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за 
ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 право власності на:
- 1/2 частку Гаража № 414, розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № 415 розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку частину земельної ділянки, для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)
кадастровий номер: 6322083001:00:000:1551, загальною площею 0,15 га, що
розташована за адресою 
АДРЕСА_1 .
- транспортний засіб «Lexus RX 350» державний номерний знак НОМЕР_6 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_7 
- транспортний засіб - мотоцикл «HONDA CTX1300A», державний номерний знак НОМЕР_8 , 2014 року випуску, VIN НОМЕР_9 , 
транспортний засіб - фургон малотонажний «JAC KII-J-HFC1020 KII-Y-1», державний номерний знак НОМЕР_10 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_11 .
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП – НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , суму компенсації відступу від рівності часток поділеного майна у сумі 421 200,00 грн. (чотириста двадцять одна тисяча двісті гривень).
В обґрунтування позову зазначила, що сторони з 21 грудня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Заочним рішенням від 19.12.2023 у справі № 645/5240/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.За період перебування у шлюбі Сторонами у справі за спільні кошти придбане рухоме та нерухоме майно, що є спільною сумісною власністю колишнього подружжя, а саме:Гараж № НОМЕР_12 (гараж «А», підвал пд, майстерня «Б», матеріал стін: цегла, загальна площа: 83,00 кв.м), розташований за адресою: Харківська обл., Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник", автогаражний кооператив зареєстрований на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу р/№ 3-938 від 20.05.2003;.Гараж № НОМЕР_13 , (гараж «А», підвал пд, майстерня «Б», матеріал стін: цегла, загальна площа: 83,00 кв.м), розташований за адресою: АДРЕСА_2 , (гараж «А», підвал пд, майстерня « ІНФОРМАЦІЯ_3 », матеріал стін: цегла,
загальна площа: 83,00 кв.м), розташований за адресою: Харківська обл., Харківський
р., смт. Кулиничі, "Комунальник", автогаражний кооператив, Земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер:
6322083001:00:000:1551, загальною площею 0,15 га, що розташована за адресою
 АДРЕСА_1 ,
що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.06.2008 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 4926. Транспортний засіб «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_4 ., зареєстрований за Відповідачем 18.05.2012 року, вторинна реєстрація за Відповідачем у зв`язку із непродажем 17.03.2015 року. Транспортний засіб:-  «Lexus RX 350» державний номерний знак НОМЕР_6 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_7 ; зареєстрований за Відповідачем 09.10.2012 року, вторинна реєстрація за Відповідачем у зв`язку із непродажем 17.03.2015 року. Транспортний засіб: мотоцикл «HONDA CTX1300A», державний номерний знак НОМЕР_8 , 2014 року випуску, VIN НОМЕР_9 , зареєстрований за Відповідачем 20.05.2021 року Транспортний засіб фургон малотонажний «JAC KII-J-HFC1020 KII-Y-1», державний номерний знак НОМЕР_10 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_11 .Вказане майно Позивач є спільною сумісною власністю, зважаючи на той факт, що воно придбано Сторонами під час перебування у шлюбі за спільні кошти.
Позивач просить в В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за 
ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 право власності на:
- 1/2 частку Гаража № 414, розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № 415 розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер:
6322083001:00:000:1551, загальною площею 0,15 га, що розташована за адресою
АДРЕСА_1 .
- Транспортний засіб: «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_4 .
В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за 
ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 право власності на:
- 1/2 частку Гаража № 414, розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № 415 розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку частину земельної ділянки, для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)
кадастровий номер: 6322083001:00:000:1551, загальною площею 0,15 га, що
розташована за адресою 
АДРЕСА_1 .
- транспортний засіб «Lexus RX 350» державний номерний знак НОМЕР_6 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_7 
- транспортний засіб - мотоцикл «HONDA CTX1300A», державний номерний знак НОМЕР_8 , 2014 року випуску, VIN НОМЕР_9 , 
транспортний засіб - фургон малотонажний «JAC KII-J-HFC1020 KII-Y-1», державний номерний знак НОМЕР_10 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_11 .
Відступ від рівності вартості часток сторін у поділі майна складає (1 878 000,00-
1 035 600,00)=842 400,00 гривень, у зв`язку із чим, (842,400/2) 421
200,00 гривень, що підлягають компенсації з боку Відповідача на користь
 ОСОБА_1 .
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні викладеним вище. 
Відповідач у судове засідання не з`явилися, надали суду відзив на позову заяву, в якому зазначили, що з позовними вимогами не погоджуються у повному обсязі, скільки позивачем не обґрунтовано заявлені вимоги і не надано жодних доказів на підтвердження належності майна до спільної сумісної власності подружжя, зокрема, не надано документи, які підтверджують факт придбання вказано майна під час шлюбу, а також докази спільної участі подружжя коштами або працею в набутті зазначеного у позові майна. Позивачем вказано, що у нього відсутні документи, які
підтверджують право власності на зазначені у позові автомобілі.
Окрім цього, позивач зазначає про те, що відповідач начебто вчиняє дії
щодо відчуження оспорюваного майна, набутого під час шлюбу, але при
цьому ж вказує, що у неї відсутня інформація щодо можливого відчуження
зазначених транспортних засобів.
Отже, заявлені у позові вимоги є суто декларативними і не мають жодного
ані фактичного, ані правового обгрунтування і підтвердження.
Також звертаю увагу, що позивач просить стягнути з відповідача суму
компенсації відступу від рівності часток поділеного майна у сумі 301 155,5
гривень, при цьому жодним чином не мотивуючи заявлені вимоги
відповідними нормами законодавства. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки
у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків,
передбачених Цивільним кодексом України.
Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. З огляду на викладене, вважаємо, що позовні вимоги про поділ майна подружжя є абсолютно безпідставними і необґрунтованими, а наявність
кримінального провадження за фактом вчинення крадіжки є вкрай
важливим для розгляду даної справи, оскільки у разі, якщо буде доведено,
що саме позивач вчинила крадіжку майна, яке є власністю відповідача,
вирішення питання про поділ майна подружжя і стягнення з відповідача на
користь позивача суми компенсації відступу від рівності часток поділеного
майна не підлягає розгляду і задоволенню.
Суд, вислухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.
Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.
Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.
Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ході судового розгляду встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21 грудня 2002 року укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 21.12.2002 зроблено відповідний актовий запис за № 2417 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_14 від 12.12.2014 додається).
Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_15 від 07.11.2004) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_16 від 17.11.2004).
Заочним рішенням від 19.12.2023 у справі № 645/5240/23 шлюб між сторонами розірвано.
За період перебування у шлюбі Сторонами у справі за спільні кошти придбане рухоме та нерухоме майно, що є спільною сумісною власністю колишнього подружжя, а саме:Гараж № НОМЕР_12 (гараж «А», підвал пд, майстерня «Б», матеріал стін: цегла, загальна площа: 83,00 кв.м), розташований за адресою: Харківська обл., Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник", автогаражний кооператив зареєстрований на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу р/№ 3-938 від 20.05.2003; (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно додається)
Згідно із договором продаж гаража вчинено за суму 3000 (три тисячі) гривень.
Загальна вартість нерухомого майна становила 7856, 00 гривень згідно витягу з
реєстру прав власності на нерухоме майно Харківського міжміського бюро технічної
інвентаризації № 580257 від 19 травня 2003 року.
2.Гараж № 415, (гараж «А», підвал пд, майстерня «Б», матеріал стін: цегла,
загальна площа: 83,00 кв.м), розташований за адресою: Харківська обл., Харківський
р., смт. Кулиничі, "Комунальник", автогаражний кооператив зареєстрований на праві
власності за ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, р/№ 3-
944 від 20.05.2003; 
Згідно із договором продаж гаража вчинено за суму 3000 (три тисячі) гривень.
1.Гараж № 416, (гараж «А», підвал пд, майстерня «Б», матеріал стін: цегла,
загальна площа: 83,00 кв.м), розташований за адресою: Харківська обл., Харківський
р., смт. Кулиничі, "Комунальник", автогаражний кооператив, зареєстрований на праві
власності за ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, р/№ 3-
941 від 20.05.2003. (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме
майно додається)
Згідно із договором продаж гаража вчинено за суму 3000 (три тисячі) гривень.
Загальна вартість нерухомого майна становила 7856,00 гривень згідно витягу з
реєстру прав власності на нерухоме майно Харківського міжміського бюро технічної
інвентаризації № 580528 від 19 травня 2003 року.
Згідно звіту про оцінку майна від 19.03.2024, складеного суб`єктом оціночної
діяльності фізичною особою -підприємцем ОСОБА_5 ринкова вартість станом
на 18.03.2024 гаражів: № 414 складає 349 600, 00 гривень; № 415 складає 349 600, 00
гривень; № 416 складає 349 600, 00 гривень; разом 1048 800 гривень.
2.Земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер:
6322083001:00:000:1551, загальною площею 0,15 га, що розташована за адресою
 АДРЕСА_1 ,
що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.06.2008 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 4926. (Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме
майно додається)
Згідно п. 3 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.06.2008 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 4926 продаж земельної ділянки вчинено за суму
14745,00 гривень, експертна оцінка земельної ділянки, згідно із звіту про експертну
грошову оцінку вартості земельної ділянки, виданого ПП «Перспектива-Земля»
Дергачівського району, Харківської області від 16 квітня 2008 року складає - 14745,
гривень.
Відповідно до звіту про оцінку землі від 18.03.2024, складеного ТОВ «ОЦІНКА24»
ринкова вартість земельної ділянки станом на 18.03.2024 складає 246 600,00
гривень.
Транспортний засіб «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_4 ., зареєстрований за Відповідачем 18.05.2012
року, вторинна реєстрація за Відповідачем у зв`язку із непродажем 17.03.2015 року
(інформація щодо зареєстрованого права власності за ОСОБА_6 згідно
відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та
Сумській областях № 31/32/08-8971-2025 від 02.05.2025, № 31/32/08-18233-2025 від
08.09.2025)
Згідно звіту про оцінку майна від 22.09.2025, складеного суб`єктом оціночної
діяльності фізичною особою -підприємцем ОСОБА_5 ринкова вартість станом
на 19.09.2025 зазначеного транспортного засобу складає 387 900, 00 гривень;

Транспортний засіб:-  «Lexus RX 350» державний номерний знак НОМЕР_6 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_7 ; зареєстрований за Відповідачем 09.10.2012 року, вторинна реєстрація за Відповідачем у зв`язку із непродажем 17.03.2015 року (інформація щодо зареєстрованого права власності за ОСОБА_6 згідно
відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та
Сумській областях № 31/32/08-8971-2025 від 02.05.2025, № 31/32/08-18233-2025 від
08.09.2025).
Згідно звіту про оцінку майна від 22.09.2025, складеного суб`єктом оціночної
діяльності фізичною особою -підприємцем ОСОБА_5 ринкова вартість станом
на 19.09.2025 зазначеного транспортного засобу складає 663 600, 00 гривень;
Транспортний засіб: мотоцикл «HONDA CTX1300A», державний номерний знак НОМЕР_8 , 2014 року випуску, VIN НОМЕР_9 , зареєстрований за Відповідачем 20.05.2021 року (інформація щодо зареєстрованого права власності за 
ОСОБА_6 згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській,
Полтавській та Сумській областях № 31/32/08-8971-2025 від 02.05.2025, № 31/32/08-
18233-2025 від 08.09.2025).
Згідно звіту про оцінку майна від 22.09.2025, складеного суб`єктом оціночної
діяльності фізичною особою -підприємцем ОСОБА_5 ринкова вартість станом
на 19.09.2025 зазначеного транспортного засобу складає 353 900, 00 гривень;
Транспортний засіб фургон фургон малотонажний «JAC KII-J-HFC1020 KII-Y-1», державний номерний знак НОМЕР_10 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_11 .
Згідно звіту про оцінку майна від 22.09.2025, складеного суб`єктом оціночної
діяльності фізичною особою -підприємцем ОСОБА_5 ринкова вартість станом на 19.09.2025 зазначеного транспортного засобу складає 212 800, 00 гривень;
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього
(транспортний засіб, житловии будинок чи іншу нерухомість) лише на їм я
одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної
сумісної власності подружжя. (Постанова Верховного Суду від 09 липня 2021
року, справа № 161/8116/19 ).
Згідно Постанови КЦС ВС від 15.11.2024 № 495/6258/20 (61-124св24): Майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з
поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є
об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Той із подружжя, який
порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести
обставини, що її спростовують У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша
статті 70 СК України). Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної
власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі
неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або
реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації
вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Майно, що є
об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір
може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті
71 СК України). Як поділ спільного сумісного майна в натурі, так і визначення
розміру часток кожного з них, може здійснюватися на підставі: договору подружжя;
рішення суду при наявності спору між подружжям. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення
перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України) (див. постанову
Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного
суду від 12 квітня 2023 року в справі № 648/3137/15-ц (провадження № 61-
17560св21)). До складу майна, що підлягає поділу включається спільне майно
подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, у тому числі яке
знаходиться у третіх осіб.
Отже, ураховуючи, що спірне майно набуте у власність в період
зареєстрованого шлюбу сторін, воно є об`єктом права їх спільної сумісної
власності.
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. N 11).
Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.
Спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача
не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц
(провадження № 14-67цс20).
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першоїстатті 71 СК
України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної
сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого
поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у
співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього
ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про
гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду,
відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та
подальшого його виконання.
Найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності
подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у
шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної
економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо
вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для
вжиття додаткових засобів захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19
січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі №
522/1528/15-ц (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він
забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості
такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну
компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий
спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова
Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №
910/3009/18 (пункт 63)).
Отже, аналізуючи наведені вище норми, суд прийшов до переконання про те, що діє презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.
Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку.
Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Стороною відповідача не спростовано, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, зважаючи на той факт, що воно придбано Сторонами під час перебування у шлюбі.
Згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 71 СК України неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між
ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру,
земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених
ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за
умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.
З огляду на зазначені норми матеріального права, за загальним правилом поділ
майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється
шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з
подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша,
другастатті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої
матеріальної компенсації вартості його частки (частина другастатті 364 ЦК
України).
Отже, спільне майно подружжя можна поділити шляхом встановлення режиму
спільної часткової власності або встановлення режиму приватної власності на
конкретну річ для кожного з подружжя (поділити в натурі).
Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім`ї (частина першастатті 365 ЦК України). Суд постановляє
рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови
попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду
(частина другастатті 365 ЦК України).
Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що приписи частин четвертої та п`ятої
татті 71 СК України і статті 365 ЦК Україниз урахуванням принципу розумності
(пункт 6 частини першоїстатті 3 ЦКУкрайни) треба розуміти так: (а) правила про
необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються
тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня
дружина) згідно зістаттею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права
відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання
відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи
колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад,
поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з
нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної
власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на
депозитний рахунок суду відсутні.
У Постанові від 25 травня 2020 року у справі № 347/955/16 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що у ситуації, коли один із подружжя, який не користується спірним автомобілем,
просить виплатити йому компенсацію вартості його частки у вказаному
праві, згідно з вимогами статей 60,61,70,71 СК України слід присудити
відповідну компенсацію за рахунок іншого із подружжя, який цим
автомобілем користується, незалежно від його згоди.
За таких обставин, суд вважає за можливе в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за 
ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 право власності на:
- 1/2 частку Гаража № 414, розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № 415 розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер:
6322083001:00:000:1551, загальною площею 0,15 га, що розташована за адресою
АДРЕСА_1 .
- Транспортний засіб: «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_4 .

В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за 
ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 право власності на:
- 1/2 частку Гаража № 414, розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № 415 розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку частину земельної ділянки, для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)
кадастровий номер: 6322083001:00:000:1551, загальною площею 0,15 га, що
розташована за адресою 
АДРЕСА_1 .
- транспортний засіб «Lexus RX 350» державний номерний знак НОМЕР_6 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_7 
- транспортний засіб - мотоцикл «HONDA CTX1300A», державний номерний знак НОМЕР_8 , 2014 року випуску, VIN НОМЕР_9 , 
транспортний засіб - фургон малотонажний «JAC KII-J-HFC1020 KII-Y-1», державний номерний знак НОМЕР_10 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_11 .

Відступ від рівності вартості часток сторін у поділі майна складає (1 878 000,00-
1 035 600,00)=842 400,00 гривень, у зв'язку із чим, (842,400/2) 421
200,00 гривень, що підлягають компенсації з боку Відповідача на користь
ОСОБА_1 .
Таким чином, при визначенні розміру відшкодування вартості частки Позивачу у
спільному сумісному майні подружжя враховується, що частки подружжя є рівними
та кожному з них належить по 1/2 частки майна подружжя. 
За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 69-71 СК України, ст.ст. 12,13,81, 258,259,263-265,268 ЦПК України. 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя – задовольнити.
В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за 
ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 право власності на:
- 1/2 частку Гаража № 414, розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № 415 розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер:
6322083001:00:000:1551, загальною площею 0,15 га, що розташована за адресою
АДРЕСА_1 .
- Транспортний засіб: «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_4 .

В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за 
ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 право власності на:
- 1/2 частку Гаража № 414, розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № 415 розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку Гаража № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: Харківська обл.,
Харківський р., смт. Кулиничі, "Комунальник" автогаражний кооператив;
- 1/2 частку частину земельної ділянки, для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)
кадастровий номер: 6322083001:00:000:1551, загальною площею 0,15 га, що
розташована за адресою 
АДРЕСА_1 .
- транспортний засіб «Lexus RX 350» державний номерний знак НОМЕР_6 , 2012 року випуску, VIN НОМЕР_7 
- транспортний засіб - мотоцикл «HONDA CTX1300A», державний номерний знак НОМЕР_8 , 2014 року випуску, VIN НОМЕР_9 , 
транспортний засіб - фургон малотонажний «JAC KII-J-HFC1020 KII-Y-1», державний номерний знак НОМЕР_10 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_11 .
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП – НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , суму компенсації відступу від рівності часток поділеного майна у сумі 421 200,00 грн. (чотириста двадцять одна тисяча двісті гривень)
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Надруковано в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлено 27 квітня 2026 року

Головуючий-суддя: