КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 358/325/25 Головуючий у суді першої інстанції - Лебединець Г.С.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4474/2026 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Верланов С.М., Невідома Т.О., 
секретар Цуран С.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуОСОБА_1 , яка подана адвокатом Хоменком Романом Володимировичем на рішення Богуславського районного суду Київської області від 08 жовтня 2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року позивач ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 9464526 між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН» від 12.04.2024, відповідач отримала кредит у сумі 8 000, 00 грн строком на 345 днів, тобто до 23.03.2025. Комісія за надання кредиту - 920 грн. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 730,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 912,50 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів.
28.08.2024 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28082024/2. Відповідно до реєстру боржників №1 від 28.08.2024 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41 520 грн, з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 25 224,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 920 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту; 7376,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Крім того, відповідно до укладеного Договору позики № 9532735 між відповідачем та ТОВ "МІЛОАН" від 14.04.2024 року, відповідач отримала кредит у сумі 10 000, 00 грн. строком на 345 днів, тобто до 25.03.2025 р. Комісія за надання кредиту - 1150 грн. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 511.00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 876.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів.
28.08.2024 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28082024/2. Відповідно до реєстру боржників №2 від 28.08.2024 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45 235,60 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 29 085,60 грн - сума заборгованості за процентами; 1150 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту; 5 000 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Крім того, відповідно до укладеного кредитного договору № 1686859 між відповідачем та ТОВ "ФК «Незалежні фінанси» від 12.04.2024, ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 4 000,00 грн строком на 105 днів тобто до 26.07.2024 р. Пільговий період складає 15 днів та завершується 27.04.2024, поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 26.07.2024. Денна процентна ставка складає 2.13%. Комісія за надання кредиту - 200 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 480 грн; протягом поточного - 8 280,00 грн.
30.07.2024 року між ТОВ "ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30072024/1. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 960,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8760 грн - сума заборгованості за відсотками; 200 грн - заборгованість за комісією.
Посилаючись на те, що відповідачка добровільно вказану заборгованість не погашає, позивач просив суд стягнути з неї на свою користь заборгованість у загальному розмірі 99 715,60 грн, а саме:
-за кредитним договором № 9464526 в розмірі 41 520,00 грн, з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 25 224,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 920 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту; 7376,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня);
-за кредитним договором № 9532735 в розмірі 45 235,60 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 29 085,60 грн - сума заборгованості за процентами; 1150 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту; 5 000 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
-за кредитним договором № 1686859 в розмірі 12 960 грн, з яких: 4 000 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 8 760,00 грн - сума заборгованості за процентами; 200 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту.
Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 08 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договорами в загальному розмірі 87 339,60 грн, яка складається з наступного:
1.за кредитним договором №9464526 від 12.04.2024 року у розмірі 34 144,00 грн, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 8 000 грн, суми заборгованості за відсотками в розмірі 25 224 грн; заборгованість за комісією в розмірі - 920 грн.
2.за Кредитним договором №9532735 від 14.04.2024 року у розмірі 40 235 грн 60 коп, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 10 000 грн, суми заборгованості за відсотками в розмірі 29 085,60 грн 60 коп; заборгованість за комісією в розмірі - 1150 грн.
3.за Кредитним договором №1686859 від 12.04.2024 року у розмірі 12 960 грн, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 4 000 грн, суми заборгованості за відсотками в розмірі 8760 грн; заборгованість за комісією - 200 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 652,19 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із таким рішенням суду, відповідачка  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить рішення Богуславського районного суду Київської області від 08 жовтня 2025 року скасувати, увалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження факту зарахування коштів позичальнику первісними кредиторами за всіма договорами. Вказує, що матеріали справи не належних та допустимих доказів на підтвердження обставин надання відповідачці кредитних коштів на визначених договорами умовах, а також порушення позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів та процентів за користування ними та, як наслідок, виникнення заборгованості, яка підлягає до стягнення на користь кредитора.
Зазначає, що надані позивачем до суду першої інстанції документи щодо заборгованості відповідача не містять відомостей про надання на виконання умов договорів грошових коштів, їх отримання позичальником та неповернення у строки, визначені сторонами у договорах.
Вказує, що надані позивачем розрахунки не є первинними банківськими документами.
Посилається також на порушення норм процесуального права, оскільки суд розглянув клопотання про витребування доказів за відсутності та без урахування думки сторони відповідача.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ТОВ ФК «ЄАПБ» проти задоволення апеляційної скарги заперечило. Вказує, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Від представника відповідачки адвоката Хоменка Р.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що 12.04.2024 між відповідачкою та ТОВ "МІЛОАН" було укладено кредитний договір № 9464526, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 8 000, 00 грн строком на 345 днів, тобто до 23.03.2025. Комісія за надання кредиту - 920 грн. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 730,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 912,50 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів.
Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором - 502044 (а.с.9).
Договір про споживчий кредит № 9464526 від 12.04.2024 підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором - 814798 (а.с.12).
Заявка на отримання кредиту містить інформацію про платіжну картку позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту - НОМЕР_1 . Банк, що випустив картку- pb (а.с.18).
Відповідно до платіжного доручення 128115647 від 12.04.2024, переказ коштів в сумі 8 000 грн здійснено одержувачці ОСОБА_1 на картку НОМЕР_1 із призначенням платежу - кошти згідно договору 9464526 (а.с.20).
Відомість ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 9464526 містить підтвердження, що відповідач погашення за кредитним договором не здійснювала. - а.с.21-23.
28.08.2024 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28082024/2. Відповідно до реєстру боржників №1 від 28.08.2024 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41 520 грн, з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 25 224,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 920 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту; 7376,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) (а.с.25-29, 147-155).
Також встановлено, що 14.04.2024 між відповідачкою та ТОВ "МІЛОАН" було укладено кредитний договір № 9532735, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 10 000, 00 грн строком на 345 днів, тобто до 25.03.2025. Комісія за надання кредиту - 1150 грн. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 511.00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 876.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів.
Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором - 868371 (а.с.30).
Договір про споживчий кредит № 9532735 від 14.04.2024 підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором - 927695 (а.с.33).
Заявка на отримання кредиту містить інформацію про платіжну картку позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту - НОМЕР_2 . Банк, що випустив картку- pb (а.с.39).
Відповідно до платіжного доручення 128296499 від 14.04.2024 переказано 10 000 грн ОСОБА_1 на картку НОМЕР_2 із призначенням платежу - кошти згідно договору 9532735 (а.с.41).
28.08.2024 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28082024/2. Відповідно до реєстру боржників №2 від 28.08.2024 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 45 235,60 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 29 085,60 грн - сума заборгованості за процентами; 1150 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту; 5 000 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) (а.с.46-47, 156-158, 159).
Згідно ліцензії, яка видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «Мілоан» здійснює діяльність з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів (а.с.48).
Крім цього, встановлено, що 12.04.2024 між відповідачкою та ТОВ "ФК «Незалежні фінанси»  було укладено кредитний договір № 1686859, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 4 000,00 грн строком на 105 днів тобто до 26.07.2024. Пільговий період складає 15 днів та завершується 27.04.2024, поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 26.07.2024. Денна процентна ставка складає 2.13%. Комісія за надання кредиту - 200 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 480 грн; протягом поточного - 8 280,00 грн.
Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором - 580133 (а.с.54).
Договір про споживчий кредит № 1686859 від 12.04.2024 підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором - 724875 (а.с.57).
Заявка на отримання кредиту містить інформацію про платіжну картку позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту - НОМЕР_1 . Банк, що випустив картку- pb (а.с.63).
Платіжне доручення 36078790 від 12.04.2024 містить інформацію про переказ коштів в сумі 4 000 грн ОСОБА_1 на картку НОМЕР_1 із призначенням платежу - кошти згідно договору 1686859 (а.с.65).
Відомість ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 1686859 містить підтвердження, що відповідач погашення за кредитним договором не здійснювала (а.с.72-73).
30.07.2024 між ТОВ "ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30072024/1. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 960,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8760 грн - сума заборгованості за відсотками; 200 грн - заборгованість за комісією (а.с.67-71, 160-168).
Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_3 , фінансовий номер телефону НОМЕР_4 . Із виписки по рахунку ОСОБА_1 , за період з 12.04.2024 - 20.04.2024 встановлено, що на рахунок ОСОБА_1 надійшли наступні платежі: 12.04.2024 - 8 000,00 грн із зазначенням деталей «Amigo V», 12.04.2024 - 4000,00 грн із зазначенням деталей - «Cash traceable», 14.04.2024 - 10 000 із зазначенням деталей «Miloan V» (а.с.197-198).
Відповідно до статей 526, 615 Цивільного кодексу Українизобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що по усіх спірних договорах сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення таких Договорів, на таких умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Також до суду не надано доказів того, що вказані договори позики оспорювались відповідачкою чи були визнані недійсними.
Як визначено частиною 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Як вбачається із матеріалів справи, умови кредитних договорів відповідачкою належним чином не виконані, в передбачені кредитними договорами строки кредит не погашений.
Відповідачка не надала доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості, доказів щодо належного виконання умов кредитних договорів, повного чи часткового погашення заборгованості.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.
З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачка, отримавши обумовлену у кредитному договорі суму, належним чином не виконала взяті на себе кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується письмовими доказами та підлягає стягненню з позичальника на користь кредитора.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами: 
№9464526 від 12.04.2024 року у розмірі 34 144,00 грн, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 8 000 грн, суми заборгованості за відсотками в розмірі 25 224 грн; заборгованість за комісією в розмірі - 920 грн.
№9532735 від 14.04.2024 року у розмірі 40 235 грн 60 коп, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 10 000 грн, суми заборгованості за відсотками в розмірі 29 085,60 грн 60 коп; заборгованість за комісією в розмірі - 1150 грн.
№1686859 від 12.04.2024 року у розмірі 12 960 грн, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 4 000 грн, суми заборгованості за відсотками в розмірі 8760 грн; заборгованість за комісією - 200 грн.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги відповідачки щодо відсутності доказів перерахування їй коштів, оскільки факт отримання відповідачкою коштів за кожним із укладених договорів підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 , наданими на вимогу суду АТ КБ «ПриватБанк».
Надані позивачем до суду першої інстанції копії договорів та витяги з реєстру боржників містять усі необхідні реквізити, зокрема, підписи та печатки сторін, і в повному обсязі підтверджують факт переходу до позивача права вимоги до ОСОБА_1 за укладеними кредитними договорами. Дані розрахунки відповідачкою у встановлений законом спосіб спростовані не були.
Окрім того, оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості по кредитним договорам, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору.
Отже, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до його незгоди з висновками суду. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Хоменком Романом Володимировичем залишити без задоволення.
Рішення Богуславського районного суду Київської області від 08 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст складено 13 травня 2026 року. 

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома