Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________    Справа № 299/6299/25
Номер провадження 2/299/571/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий -суддя Леньо В.В., секретар судового засідання Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Виноградів в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В :

23.12.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» подало до суду позовну заяву про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Суд 29.01.2026 ухвалив Заочне рішення про часткове задоволення позову – стягнув із Відповідачки заборгованість за тілом кредиту у сумі 7000 грн. Відмовив у стягненні комісії у сумі 7840 грн та неустойки у розмірі 7000 грн. Розподілено судові витрати позивача на сплату судового збору у сумі 2422,40 грн.
Суд Ухвалою від 18.03.2026 скасував Заочне рішення у вказаній цивільній справі, призначив судовий розгляд цивільної справи у спрощеному позовному провадженні.
01.04.2026 представник відповідачки адвокат Цокало Т.М. подала відзив.
Представник позивача 02.04.2026 подав відповідь на відзив.

Сторона відповідача у відзиві загалом не заперечує факт укладання договору кредиту із ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» 29.11.2024 та факт отримання грошових коштів у кредит у сумі 7000 грн. Відповідачка заперечує вимогу про стягнення неустойки, бо позичальник звільняється від такої відповідальності на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. При цьому, згідно розрахунку заборгованості позичальник ОСОБА_1 внесла платежі, які були спрямовані на оплату штрафів у сумі 2500 грн, що відповідачка вважає незаконним. Крім того, Відповідачка заперечує вимогу про стягнення комісії у сумі 7840 грн, бо надання грошових коштів є обов`язком фінансової установи за договором кредиту, а тому за це не слід вимагати зустрічну оплату. За змістом пункту 1.5.1 договору, комісія за обслуговування кредиту у сумі 1750 грн є платою за надання кредитних коштів. При цьому, згідно розрахунку заборгованості позичальник ОСОБА_1 внесла платежі, які були спрямовані на оплату комісій у загальному розмірі 6650 грн, що відповідач вважає незаконним. Представник відповідача вважає, що оскільки позичальник внесла платежі за кредитним договором на загальну суму 9150 грн, умова про встановлення комісії є нікчемною, від сплати неустойки позичальник звільнена, а тому ці платежі повинні бути зараховані на погашення тіла кредиту у сумі 7000 грн. 
Крім того, сторона відповідача заявила про понесення судових витрат: 9000 грн на правничу допомогу, які просить суд розподілити. На підтвердження надання правової допомоги та понесення витрат на її оплату подано: договір №1472 від 16.02.2026 про надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанція №1472 від 16.02.2026 про сплату гонорару, детальний опис робіт (наданих послуг) від 31.03.2026. 

Сторона позивача у відповіді на відзив не навела контраргументів з приводу вимоги про стягнення неустойки та комісії. Вважає, що обставини, на які посилається відповідачка, є необґрунтовані, недоведені, суперечать умовам договору, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій ВС. Щодо витрат відповідача на правову допомогу у сумі 9000 грн, позивач заявляє, що розмір таких витрат з огляду на малозначність справи та складність написання відзиву є неспівмірним, не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. 

У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Позивач клопотав розглядати справу без участі його представника. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача просила розглядати справу без її участі. Просила у задоволенні позову відмовити.
Суд вивчив доводи позовної заяви та відповіді на відзив та дослідив подані на їх підтвердження докази, вивчив доводи відзиву та подані на їх підтвердження докази, та вирішив наступне.
Відповідачка не заперечила факт укладання договору кредиту із ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» 29.11.2024 та факт отримання грошових коштів у кредит у сумі 7000 грн.
Суд встановив, що 29 листопада 2024 р. між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1846217.
Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п. 1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору. 
Згідно з п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів з 29.11.2024 року. Дата повернення кредиту 09.11.2025 року.
Загальні витрати позичальника за кредитом складають 23310,00 грн. Денна процентна ставка складає: (23310.00 грн. / 7000.00 грн.) / 345 днів * 100% = 0.97%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 3257.21 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 30310.00 грн.
Комісія за надання кредиту: 1750.00 грн., яка нараховується за ставкою 25.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Якщо згідно Графіку платежів комісія за надання кредиту підлягає сплаті частинами, сума комісії може складати менш ніж 25.00 відсотків від суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кількість розрахункових періодів/кількість платежів згідно графіку платежів, утворюється не ціле число (дріб). В такому разі дріб округлюється до цілого числа в меншу сторону. Сума цілого числа помножена на кількість платежів згідно графіку платежів становить розмір комісії за надання кредиту визначений цим пунктом. 1.5.2. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 21560.00 грн., що нараховується за ставкою 14.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору. 1.5.3. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0.0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. 1.5.4. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0.0010 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 0.00 грн. 1.6. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.п.2.2.2, 2.2.3 цього Договору. 1.7. Позичальник не повинен сплачувати на користь Кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим Договором та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної реальної річної процентної ставки. Укладаючи цей Договір сторони виходять з того, що протягом строку його дії, вказані в цьому Договорі тарифи, розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом всього строку дії Договору. У випадку зміни обставин після його укладення, вказані в цьому Договорі тарифи, розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця можуть бути змінені відповідно до п.3.2.8 Договору (при зменшені) або за письмовою згодою Позичальника (при збільшенні). Отримання Позичальником додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб для укладення цього Договору не вимагається. 2. Загальні умови. 2.1. Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 . 
Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав та 29.11.2024 року перерахував грошові кошти в сумі 7000,00 грн. на зазначену в умовах договору банківську карту № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням №39448044 від 29.11.2024 та відомістю про щоденні нарахування та погашення за Договором № 1846217, складеною ТОВ «ФК «Незалежні фінанси».
25.06.2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 25062025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників від 25.06.2025 року до Договору факторингу №25062025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21840,00 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 7840,00 - заборгованість по комісії за надання кредиту; 7000 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Позивач стверджує, що позичальник за договором кредиту неналежно виконала зобов`язання з повернення кредиту та сплати комісій. Нараховано неустойку. Відповідачка не заперечила, що прострочила грошові зобов`язання за договором.
Суд дослідив надану Позивачем Відомість про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №1846217, позичальник ОСОБА_1 , яка сформована ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та констатує, що ця Відомість містить детальну інформацію про внесені позичальником платежі на виконання зобов`язань за договором та про нарахування чергових платежів за графіком платежів, та про списання нарахованих платежів.
За змістом цього документу суд встановив, що позичальник сплатила 15.12.2024 комісію за надання кредиту у сумі 1750 грн; переказувала грошові кошти, які були спрямовані на сплату штрафів, нарахованих за порушення зобов`язань – у сумі 2500 грн; а також переказувала грошові кошти у загальній сумі 4900 грн, які були спрямовані на сплату комісії за обслуговування кредиту.
Згідно графіку платежів, тіло кредиту у розмірі 7000 грн слід було повернути одним платежем у кінці строку кредитування 09.11.2025. Комісія за надання кредиту у розмірі 1750 грн за умовами договору мала бути сплачена одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту мала сплачуватися періодично, кожні 15 днів, починаючи із 29.12.2014, впродовж строку кредитування рівними сумами по 980 грн (всього 23 платежі).
Отже, грошові кошти, які вносила відповідачка, були зараховані на оплату платежів згідно Графіку платежів: комісія за надання кредиту, комісія за обслуговування кредиту. Частина грошових коштів, які вносила позичальник, спрямовувалися на оплату нарахованих штрафів за порушення грошового зобов`язання.
Щодо умов договору про встановлення комісії за надання кредиту та комісії за обслуговування кредиту.
У розділі Договору «Терміни та визначення» дано визначення комісій:
Комісія за надання кредиту - встановлена в п.1.5.1 цього Договору винагорода, що одноразово нараховується Кредитодавцем за підготовку, організацію та надання фінансової послуги (кредиту) Позичальнику. 
Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) встановлена п.1.5.2 цього Договору винагорода за обслуговуванням кредиту (кредитної заборгованості) Кредитодавцем протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання Позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті Позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим Договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для Позичальника переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим Договором, надсилання Позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань пов`язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього Договору службами підтримки Кредитодавця, тощо, яка нараховується Кредитодавцем та сплачується Позичальником за кожний визначений Графіком платежів розрахунковий період (крім останнього).
Суд констатує, що кредитодавець не встановив плату за користування кредитними грошовими коштами у виді процентів. Так, за змістом пункту 1.5.4 Договору «Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 0.00 грн.»
Однак за принципом еквівалентності зустрічного надання, за надання позичальнику можливості користуватися грошовими коштами кредитодавець вправі отримати плату. Така плата встановлена у виді комісії за надання кредиту у розмірі 1750 грн (пункт 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1750.00 грн., яка нараховується за ставкою 25.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту).
Таку умову суд вважає справедливою. Оскільки кредитодавець не встановив іншої плати за користування кредитними коштами, то встановлення плати за надання кредиту (за користування кредитом) цілком відповідає природі кредитних правовідносин та не суперечить закону.

Щодо комісії за обслуговування кредиту.
Так, відповідно до пункту 1.5.2., Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 21560.00 грн., що нараховується за ставкою 14.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору.
Відповідно до розділу договору про визначення термінів, Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) встановлена п.1.5.2 цього Договору винагорода за обслуговуванням кредиту (кредитної заборгованості) Кредитодавцем протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання Позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті Позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим Договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для Позичальника переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим Договором, надсилання Позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань пов`язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього Договору службами підтримки Кредитодавця, тощо, яка нараховується Кредитодавцем та сплачується Позичальником за кожний визначений Графіком платежів розрахунковий період (крім останнього).
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У даній конкретній справі у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).
У справі № 204/224/21 Верховний Суд надав наступні Висновки щодо застосування норми права. 
«Отже, на підставі вказаного Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Тому, у даній справі суд дійшов висновку, що положення кредитного договору №1846217 від 29.11.2024 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», бо до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а зі змісту кредитного договору вбачається, що цю плату встановлено за невизначені, тобто всі послуги кредитодавця щодо надання інформації.
Позов у частині вимоги про стягнення комісії у сумі 7840 грн задоволенню не підлягає.

Щодо нарахування неустойки за порушення грошових зобов`язань за договором. 
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Ця норма Цивільного кодексу України має однозначний зміст, поширює свою дію на кредитні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору у даній справі, норма, передбачена нормативно-правовим актом-Кодексом має перевагу перед нормами у Законах, тому суд її застосовує і вирішує, що вимога про стягнення штрафу у розмірі 7000 грн задоволенню не підлягає. 
А отже, оскільки позичальник вносила грошові кошти у рахунок платежів за графіком платежів по кредиту і такі кошти були зараховані на оплату комісії за обслуговування кредиту у сумі 4900 грн, умова про сплату якої є нікчемною, та частково були зараховані на оплату нарахованих штрафів у загальній сумі 2500 грн, від сплати яких позичальник була звільнена в силу закону, то отримання кредитодавцем цих коштів у загальній сумі 7400 грн у рахунок оплати комісії за обслуговування кредиту та штрафів є безпідставним, а кошти підлягають поверненню. 
Відповідно до ст.601 ЦК України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
У відзиві сторона відповідача фактично зробила заяву, що оскільки Відповідачка сплатила грошові кошти на виконання грошових зобов`язань за договором і такі були безпідставно зараховані на сплату комісій та штрафів, то їх слід зарахувати у погашення боргу по тілу кредиту у сумі 7000 грн. Таку заяву суд розцінює як «заяву про зарахування зустрічних вимог» у розумінні ч.2 ст.601 ЦК України.
Оскільки суд встановив, що позичальник боргує позивачу тіло кредиту у сумі 7000 грн, то за правилами зарахування зустрічних вимог суд вважає за можливе частково зарахувати 7400 грн у рахунок погашення тіла кредиту у сумі 7000 грн.
У підсумку, суд виснував, що відповідачка за кредитним договором зобов`язана погасити заборгованість за тілом кредиту у сумі 7000 грн, а з урахуванням переданих нею кредитодавцю грошових коштів у загальній сумі 7400 грн, які були зараховані у рахунок оплати комісії та штрафів на неналежній правовій підставі, - суд вважає грошове зобов`язання відповідачки із повернення тіла кредиту у сумі 7000 грн припиненим шляхом зарахування зустрічних грошових вимог.
У зв`язку із наведеними вище міркуваннями позов задоволенню не підлягає. 
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір, сплачений позивачем, покладається на позивача. Інші судові витрати – покладаються на позивача.
Відповідач заявив до відшкодування 9000 грн витрат на правову допомогу. На підтвердження надання правової допомоги та необхідності понесення витрат на її оплату подано: договір №1472 від 16.02.2026 про надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанція №1472 від 16.02.2026 про сплату відповідачкою ОСОБА_1 гонорару, детальний опис робіт (наданих послуг) від 31.03.2026. Суд визнає витрати відповідача на правничу допомогу у розмірі 9000 грн є такими, що сплачені відповідачем на користь надавача правничих послуг. 
Суд вважає, що розмір витрат на оплату правових послуг є явно неспівмірним із складністю справи, ціною позову. Справа є незначної складності та розглядалася у спрощеному позовному провадженні. Ціна позову становить 21840 грн. Спору у кредитних правовідносинах є поширеними та однотипними, а виконані адвокатом роботи та надані послуги є напрацьованими та шаблонними, що значно скорочує витрати часу та обсяг робіт. Вимоги частини 4 ст.137 ЦПК України не дотримано. Тому на підставі ч.3 ст.141 ЦПК України суд вирішив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та визначити до розподілу 3000 грн витрат відповідача на правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1846217 від 29.11.2024 – відмовити.
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3000 грн (три тисячі гривень).
Судові витрати позивача у сумі 2422,40 грн – покласти на позивача.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, адреса 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 . 

Головуючий	Леньо В. В.