Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 2/733/204/26
Єдиний унікальний №757/40430/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

12 травня 2026 року       м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі головуючого – судді Овчарика В.М.,
за участю секретаря Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
установив:
У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.02.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-44216337, відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок в гривні та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб. Згідно даної заяви банк надав відповідачці кредит в розмірі 80 079,86 грн для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Строк кредиту становить 72 місяці, що починається з 07.02.2020 року (дати надання кредиту) до 07.02.2026 року (дати повного погашення кредиту). Процента ставка за користування кредитом становить 49,90 % річних. Проте, всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе договірні зобов`язання, в зв`язку з чим в останньої станом на 20 травня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 103 067,78 грн, з яких: 84 126,61 грн – сума заборгованості за кредитом та 18 941,17 грн – сума заборгованості за процентами. У подальшому, 20.02.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/2-67-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі Боржників. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідачки за кредитним договором № 014-RO-82-44216337 від 07.02.2020 року складає 103 067,78 грн, з яких: 84 126,61 грн – сума заборгованості за кредитом та 18 941,17 грн – сума заборгованості за процентами. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки разом із судовими витрати. 

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за підсудністю (а.с. 58-59); ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Ічнянського районного суду Чернігівської області за підсудністю (а.с. 68-69); Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2026 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 76); ухвалою суду від 22 квітня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 105).

Заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
У судове засідання представник позивача не з`явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справи за його відсутності.
Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, яка повідомлялася через веб сайт судової влади, а тому вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час, та місце судового засідання, яка заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 
Судом установлено, що 07.02.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-44216337. Згідно умов заяви банк відкриває поточний рахунок «для виплат» та надає клієнту послугу споживчого кредиту, під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту шляхом зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта. Кредитний договір укладений за допомогою електронного підпису позичальника. За умовами вказаного кредитного договору банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 80 079,86 гривень. Мета Кредиту - придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 72 200 грн; оплата Клієнтом страхового платежу в розмірі 7 879,86 грн на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА ЖИТТЯ». На дату укладання договору строк користування кредитом становить 72 місяці, що починається з 07.02.2020 року та закінчується 07.02.2026 року. Процентна фіксована ставка за користування кредитом становить 49,90% річних (а.с. 5-6, 9-10, 11).

Як убачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб відповідачка ОСОБА_2 зімнила своє прізвище на ОСОБА_3 згідно актового запису № 519 від 25 липня 2024 року (а.с. 96-98).

АТ «Райффайзен Банк Аваль» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 014-RO-82-44216337 від 07.02.2020 року та надало відповідачці кредит на умовах та розмірі, передбачених цим договором, однак Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала.

Загальна сума заборгованості за кредитом згідно наданого позивачем розрахунку становить 103 067,78 грн, з яких: 84 126,61 грн – сума заборгованості за кредитом та 18 941,17 грн – сума заборгованості за процентами (а.с. 24-25). Зазначене підтверджується випискою по рахунку від 11.08.2025 року за період з 07.02.2020 року по 06.02.2021 року (а.с. 14-23).

20.02.2024 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» укладений договір про відступлення права вимоги № 114/2-67-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників (а.с. 26-31, 32, 33, 33а, 33б, 33в).

ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було направлено відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 014-RO-82-44216337 від 07.02.2020 року вих. № 1-121294 від 03.02.2025 року, яка станом на дату пред`явлення до суду позову відповідачкою не виконана (а.с. 36).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст. 1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Норми ст. 625 ЦК України вказують, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідачка, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є її невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.
За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за договором про надання кредиту суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідачки ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи.
Таким чином, враховуючи, що розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами, в свою чергу відповідачка не надала доказів для підтвердження належного виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Відтак, з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 103 067,78 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 року з 01 січня встановлений у розмірі 3 028 грн. 

Отже, судовий збір за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 3028 грн. 

ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» при подачі позову до суду було сплачено суму судового збору в розмірі 3 028 грн відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується платіжною інструкцією № 1166 від 12 травня 2025 року (а.с. 4), який підлягає стягненню з відповідачки на користь позиача.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 400,00 грн, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору № 14/06/2023 про надання правової допомоги від 14.06.2023 року разом з Додатком № 1 (а.с. 41-43, 44), копію Додаткової угоди до Договору від 09.06.2025 року (а.с. 45), копію замовлення № 1187 від 07.05.2025 року до вказаного договору (а.с. 46), копію акта виконаних робіт до замовлення № 1187 від 07.05.2025 року до вказаного договору (а.с. 47), копію платіжної інструкції № 1216 від 12.05.2025 року, відповідно до яких ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» оплачено послуги з професійної правничої допомоги адвокату Титаренко В.В. у розмірі 1 400,00 грн (а.с. 48), копію ордеру на надання правничої допомоги (а.с. 49) та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 50).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачкою факт надання позивачу професійної правничої допомоги, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 400 грн.

Керуючись ст. 512, 514, 525, 526, 611, 625, 629, 1050, 1054, 1077, 1078, 1079, 1080, 1-81, 1082 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 137, 141, 142, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за договором № 014-RO-82-44216337 від 07.02.2020 року в розмірі 103 067 (сто три тисячі шістдесят сім) гривень 78 коп, з яких: 84 126,61 грн – сума заборгованості за кредитом та 18 941,17 грн – сума заборгованості за процентами.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп судового збору.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 1 400 (одну тисячу чотириста) гривень 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.
Копію заочного рішення направити відповідачці в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Ічнянським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», місце розташування: вул. Січових Стрільців, 37/41, м. Київ, ЄДРПОУ 39508708.

Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 12 травня 2026 року. 

Головуючий суддя В. М. Овчарик