УХВАЛА

02 липня 2026 року 
м. Київ

справа №120/16955/25
адміністративне провадження № К/990/27372/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі №120/16955/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними та скасування постанов,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у якому просила:
- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 червня 2025 року, винесену старшим державним виконавцем Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Скрипник О.В.;
- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 24 червня 2025 року, винесену старшим державним виконавцем Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Скрипник О.В.;
- скасувати постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 24 червня 2025 року, винесену старшим державним виконавцем Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Скрипник О.В.;
- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 24 червня 2025 року, винесену старшим державним виконавцем Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Скрипник О.В.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк, з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої у відповідності до статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), із наданням відповідних доказів поважності причин пропуску такого строку.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними та скасування постанов разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала, на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року без змін.
15 червня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі №120/16955/25. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду та вирішення питання про відкриття провадження.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».
За змістом частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Повертаючи позовну заву, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з такого.
Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Відтак, для звернення до суду із позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, крім оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій, статтею 287 КАС України визначено спеціальний строк, що становить 10 днів, та обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Судом першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції встановлено, що позивач отримала постанови державного виконавця Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Скрипник О.В. 23 липня 2025 року.
В той же час, адміністративний позов позивачем подано до суду лише 07 грудня 2025 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України.
За обставинами цієї справи суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що наведені позивачем доводи не свідчать про наявність об`єктивних, непереборних та незалежних від її волі причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а тому не можуть бути підставою для його поновлення.
Зокрема, суди попередніх інстанцій щодо доводів про оскарження нею постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, подання заяви про забезпечення позову, а також подальшого фактичного стягнення коштів у межах виконавчого провадження, зазначили, що вони не спростовують встановленого судом факту пропуску спеціального строку звернення до адміністративного суду, визначеного статтею 287 КАС України.
Право на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця виникає з моменту прийняття відповідного рішення або з дня, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про його існування, а не з моменту настання фактичних наслідків його виконання. Факт подальшого примусового стягнення коштів не створює нового строку звернення до суду та не впливає на перебіг уже встановленого законом процесуального строку.
Подання позивачем заяви про забезпечення позову, як і тривалість її розгляду судом, не позбавляли позивача можливості одночасно та своєчасно реалізувати своє право на звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження постанов державного виконавця у порядку та строки, визначені статтею 287 КАС України.
Окремо суди зауважили, що звернення до Солом`янського районного суду м.Києва з позовною заявою про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності передувало винесенню оскаржуваних постанов державного виконавця, що додатково свідчить про існування підстав, з якими позивач пов`язує обґрунтованість так званих "похідних" вимог, станом на час їх (постанови державного виконавця) прийняття.
Отже, перебіг обчислення строку звернення до суду у цій справі слід обраховувати саме з часу обізнаності позивача з існуванням постанов державного виконавця.
Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про повернення позовної заяви.
Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами першої і апеляційної інстанцій обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів поважності пропуску строку на звернення з позовом до суду, які би зумовлювали об`єктивну неможливість вчасного звернення за захистом до суду.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Частиною другою статті 333 КАС України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 122, 287, 248, 333 КАС України,
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2026 року у справі №120/16955/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними та скасування постанов.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

Л.О. Єресько

Ж.М. Мельник-Томенко