Справа № 381/498/25
Провадження № 2/362/553/26
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
29 червня 2026 року
суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом в обґрунтування вимог якого зазначила, що належна їй на праві приватної власності квартира була залита водою з вище розташованої квартири, власником якої є відповідачка ОСОБА_3 та у якій проживає відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним актом комунального підприємства.
Оцінивши розмір заподіяної їй шкоди, посилаючись на відповідні норми матеріального права, позивачка просить стягнути з відповідачів солідарно на її користь матеріальну шкоду в розмірі 61 916 гривень 00 копійок та моральну шкоду в сумі 5 000 гривень 00 копійок (а.с. 108 – 113).
Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.
Оскільки відповідачі, які отримали судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подали відзив на позов і не заперечили проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 185, 188, 190).
При цьому, суд не приймає до уваги та відхиляє поданий адвокатом Шерстюк Ю.В. відзив на позов разом з усіма доданими до нього доказами, оскільки в порушення вимог статті 62 ЦПК України, адвокатом не надано суду документів на підтвердження її повноважень на участь у даній цивільній справі в якості представника, а доданий до відзиву ордер серії АІ № 1928133 без дати, не містить:
- прізвища, імені, по батькові особи якій надається правнича допомога;
- реквізити (номер і дату) договору про надання правничої допомоги;
- назву органу у якому надається правнича допомога;
- дату видачі ордеру;
- підпис адвоката (а.с. 195 – 200, 201).
Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.
Позивачка є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу від 04.07.2003 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 65).
Разом із цим, із доданої до позову копії свідоцтва від 04.11.1999 року про право власності на житло вбачається, що іншими двома співвласниками вказаної квартири є: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в частках по 1/4 кожний (а.с. 53 – 55).
Належна позивачці 1/2 частина зазначеної квартири утворилась шляхом об`єднання (злиття) належної їй 1/4 частини та спадкування 1/4 частини належної ОСОБА_6 після його смерті, що підтверджується доданою до позову копією свідоцтва від 27.06.2003 року про право на спадщину за законом (а.с. 63 – 64).
Як наслідок, не відповідають дійсності наведені за змістом позову доводи позивачки про те, що вона власником зазначеної квартири (абзац перший пункту «1» після пункту «1» тексту позову).
Також, до позову не додано, під час розгляду справи суду не надано та в матеріалах справи відсутні відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» який набрав чинності 03 серпня 2004 року.
Одночасно, суд враховує обставини зміни адміністративно-територіального поділу районів у Київській області за Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів», внаслідок чого станом на дату постановлення цього рішення суду селище Глеваха розташоване в адміністративних межах Фастівського району Київської області.
Обґрунтовуючи свої доводи, за змістом позову позивачка посилається на вказані в акті від 27 листопада 2024 року відомості про те, що відповідачка ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с. 116 – 117).
Натомість, до позову не додано, під час розгляду справи суду не надано та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі відомості про власника квартири АДРЕСА_2 .
Суд враховує, що відповідно до вимог частини другої стаття 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Тобто, факт права власності на нерухоме майно, не може підтверджуватись відомостями акту про обстеження житлових умов іншого житла особи, оскільки такий факт обов`язково має бути підтверджений документально правовстановлюючими документами на відповідне нерухоме майно.
При цьому, суд вважає, що сторона позивача беззаперечно мала можливість додати до позовної заяви усі докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Згідно із частиною сьомою статті 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Воднораз, у суду відсутні сумніви у добросовісному здійсненні позивачем його процесуальних прав і виконання обов`язків щодо доказів, оскільки у даній справі позивачу надано правову допомогу фахівця у галузі права – адвоката.
Отже, в супереч вимогам статей 76 – 84 ЦПК України, позивачем не підтверджено факт належності на праві власності відповідачці ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2 .
Крім того, вирішуючи справу по суті вимог, суд враховує наступне.
Із наданого позивачем на підтвердження доводів акту обстеження житлових умов від 27 листопада 2024 року КЖЕП Глевахівської селищної ради вбачається, що дійсно згідно із заяви № 358 від 15.11.2024 року мешканця квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 зафіксовано факт залиття у квартирі АДРЕСА_3 з квартири АДРЕСА_2 ; вказаним актом зафіксовано пошкоджені залиттям елементи і частини квартири АДРЕСА_3 та вказано причину залиття зі слів ОСОБА_7 – сина ОСОБА_3 (а.с. 61 – 62).
Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.
Для розуміння, суд наводить нижче зміст додатку № 4 до пункту 2.3.6 Правил та цитує форму відповідного акта.
ЗАТВЕРДЖУЮ 
 Начальник ЖЕО ______ 
 ____________________ 
 (прізвище, ініціали) 
М.П. 
АКТ 
 про залиття, аварію, що трапилась на системі 
 центрального опалення, гарячого водопостачання 
 (або холодного водопостачання)

"___" ____________ 200__ року м. _______ 

Ми, що нижче підписалися, комісія у складі: 
 головного інженера виконавця послуг _____________________________ 
 (прізвище, ініціали) 

- голови комісії, майстра технічної дільниці __________________, 
майстра ремонтної дільниці ___________________, слюсаря-сантехніка 
(слюсаря-електрика) ____________, представників організації, яка 
відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові 
системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника 
будинку, будинкового комітету склали цей акт про те, що 
"____" __________ 200 _ року в будинку N ____ на вул. (просп., 
бульв.) _____________ на горищі, у кв. N ___, у підвалі трапилось 
залиття, аварія на системі центрального опалення (гарячого
-------------------
(необхідне підкреслити) 
водопостачання,  
рушникосушарці), ________________________________________________ 

_________________________________________________________________ 
 (описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які
_________________________________________________________________ 
 обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено)) 
Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС 
 -----------------
(необхідне підкреслити)
(або ХВП), є _____________________________________________________
_________________________________________________________________ 
 (чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання 

_________________________________________________________________ 
 мешканців кв. N ___ у роботу системи (заміна радіаторів, 

_________________________________________________________________ 
 трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне 

_________________________________________________________________ 
 технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу 

_________________________________________________________________ 
 радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких 

_________________________________________________________________ 
 підводок та ін.)

Висновки і рекомендації комісії _____________________________ 

_________________________________________________________________ 
 (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто
_________________________________________________________________ 
 заподіяв шкоду та ін.)

Члени комісії: _____________________ 

_____________________ 
 (підписи) 

З актом ознайомлені мешканці квартир: N ____________________ 

N ____________________ 
 (підписи) 

Начальник Управління експлуатації житлового фонду В.М.Кірюшин 

Як вбачається із доданого до позову змісту акту обстеження житлових умов від 27 листопада 2024 року КЖЕП Глевахівської селищної ради, він не відповідає вимогам п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та затвердженій формі додатку № 4.
Зокрема, наданий позивачкою на підтвердження своїх доводів акт із невідповідною назвою, не затверджено начальником КЖЕП Глевахівської селищної ради із накладанням відбитку печатки підприємства, а також акт не містить:
-дату залиття;
-підписів про ознайомлення із актом мешканців квартири АДРЕСА_4 або фіксацію їх відмови від підписання акта (а.с. 61 – 62).
У зв`язку із цим, суд відхиляє та не приймає до уваги наданий позивачем на підтвердження своїх вимог як письмовий доказ акт від 27.11.2024 року, оскільки відповідно до вимог статті 78 ЦПК України, він є недопустимим доказом, тому що він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом та не відповідає змісту та формі додатку № 4 до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.
Згідно із частиною третьою статті 10 та частиною першою статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Проте, з урахуванням передбачених статтями 10 і 11 ЦПК України принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, під час розгляду справи позивачка не виконала передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Таким чином, під час розгляду справи судом не встановлено підстав для стягнення з відповідачів на користь позивачки матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям.
За таких обставин, позов є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі.
Воднораз, для вирішення питання про розмір матеріального відшкодування, слід враховувати, що відповідно до свідоцтва про направо власності на нерухоме майно від 04 липня 2003 року, позивачці належить на праві спільної часткової власності лише половина частини квартири, а тому, у зв`язку із залиттям з винних осіб на користь позивачки підлягає стягненню половина розміру визначеного експертним дослідженням матеріальної шкоди, що дорівнює частці позивачки у спільному нерухомому майні.
При цьому, інші співвласники не заявляють спільного позову разом із позивачкою.
Також, у суду відсутні відомості про надану відповідно до статті 358 ЦК України згоду інших співвласників на пред`явлення даного позову.
Одночасно, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові, усі судові витрати позивачки по справі, слід покласти на позивачку.
На підставі викладеного, керуючись Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, статтями 11, 23, 1166 ЦК України, статтями 1 – 13, 19, 23, 27, 34, 76 – 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 – 265, 273 – 279 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні цивільного позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду – 29 червня 2026 року.