Справа № 420/36127/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 01.05.2025 року, визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 25.09.2025 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи:- з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, з 16.04.1991 року по 19.09.1991 року, призначити та виплачувати пенсію позивачу з моменту звернення, а саме з 08.01.2025 року довічно.
За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачам строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзиви.
Позов обґрунтований позивачем тим, що рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 01.05.2025 року та від 25.09.2025 року відмовлено позивачу у призначені пенсії за віком та не зараховано до страхового стажу період роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, оскільки наявне виправлення в дату наказу про прийняття на роботу. Позивач, як особа, на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачі трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність/ неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, і, як наслідок, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначені пенсії. Наведене, у тому числі, узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у Постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому, працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Слід зазначити, що не усі недоліки записів (заповнення) у трудовій книжці можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії. Доречно зауважити, що і за приписами пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» (відповідно до якої прийнято Інструкцію №58), відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність. Позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу в позивача за спірний період. З урахуванням вищезазначеного вбачається висновок, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.
З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що 25.04.2025 року позивач вдруге звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV. Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яке було зобов`язано розглянути заяву позивача від 25.04.2025 року. На підставі заяви та наданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України Херсонській області 01.05.2025 року винесено рішення №155350022320 про відмову у призначені пенсії позивачу, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Страховий стаж особи відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 01.05.2025 року №155350022320 становить 24 роки 09 місяців 03 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року. За записом №3-№4 періоди роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, оскільки в графі 4 розділу «на підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер)», наявне виправлення в даті наказу на зарахування і не завірено належним чином;- За записом №8 періоди роботи з 16.04.1991 року – запис відсутній, оскільки відсутня дата, наказ та дата наказу на звільнення. Окрім того позивачем була надана довідка Ц-44/162 від 07.04.2025 року, видана Галузевим Державним Архівом Українського Інституту національної Пам`яті (ГДА УІНП), про період роботи з 10.11.1985 по 09.10.1988, оскільки відсутні дати на зарахування, звільнення, підстава видачі довідки - Книга Алфавітного Обліку Особового Складу / службовців/ інв. №490, період роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, де зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним Позивача, де зазначено прізвище « ОСОБА_3 » (2 сторінка паспорту). Також було не враховано періоди підприємницької діяльності відповідно до довідки №П-12-01-50- 03-10 від 20.03.2025 року, виданої ГУ ДПС у Львівській області, яка підтверджує перебування на загальній системі оподаткування з 21.01.1994 року по 16.01.1999 року, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Таким чином 05.06.2025 року Головне управління за вих. №1500-0214-9/10385 звернулось до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області із запитом щодо надання інформації стосовно сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України ОСОБА_1 за період здійснення ним підприємницької діяльності у період з 21.01.1994 року по 16.01.1999 року. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 01.07.2025 було надано відповідь за вих. 1300-5504-9/88041 про надання інформації, в якому повідомило про наявність страхових внесків з за період з 21.01.1994 по 16.01.1999, а саме : з 01.01.1995 по 31.12.1995 в сумі 35,37 грн.; з 01.01.1996 по 31.12.1996 в сумі 83,30 грн.; з 01.01.1997 по 31.12.1997 в сумі 43,34 грн.; з 01.01.1998 по 31.12.1998 в сумі 39,36 гривень. До того ж було надано довідку від Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Львівській області про те, що відповідно до даних облікової справи платника податків Позивач з 21.01.1994 року по 16.01.1999 року перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області (м. Дрогобич) як суб`єкт господарювання фізична особа - підприємець та був платником прибуткового податку відповідно до Декрету кабінету Міністрів України від 26.12.1992 № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян». Отриману інформацію Головне управління направило позивачу листом від 16.07.2025 року за вих. №1500-0214-8/123350. 19.09.2025 року позивач вчергове звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV. Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яке було зобов`язано розглянути заяву Позивача від 19.09.2025 року. На підставі заяви та наданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області 25.09.2025 року винесено рішення №55350022320 про відмову у призначені пенсії позивачу, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Страховий стаж особи відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 25.09.2025 року № 155350022320 становить 28 років 10 місяців 03 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, оскільки наявне виправлення в дату наказу про прийняття на роботу; та періоди роботи з 16.04.1991 року, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи. Позивачем також була надана довідка Ц-44/162 від 07.04.2025 р., видана Галузевим Державним Архівом Українського Інституту національної Пам`яті (ГДА УІНП), період роботи з 10.11.1985 року по 09.10.1988 року, оскільки відсутні дати на зарахування, звільнення, підстава видачі довідки. Також не зараховано відповідно до Книги Алфавітного Обліку Особового Складу /службовців/ інв. №490, період роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, де зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним Позивач, де зазначено прізвище « ОСОБА_3 » (2 сторінка паспорту) З наведеного вбачається, що у позивача відсутнє право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до Закону № 1058.
З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що ОСОБА_1 08.01.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності вказана заява позивача від 08.01.2025 року розглядалася структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Розглянувши документи подані для призначення пенсії позивачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві встановлено, що загальний страховий стаж відповідно до ст. 24 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 22 роки 2 місяці 24 дні. Наявного стажу роботи є недостатньо для призначення пенсії за віком. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року (виправлення дати наказу на зарахування) та період проходження військової служби згідно військового квитка, оскільки зазначене прізвище у документах не відповідає паспортним даним заявника (рос.мовою ЦимбрЬІла- ЦимбрИла). Не зараховано період здійснення підприємницької діяльності з 24.01.1994 року по 16.01.1998 року (не підтверджено довідкою про сплату страхових внесків). У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, який необхідний позивачу для призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення за № 155350022320 від 14.01.2025 року про відмову у призначенні пенсії. Позивач 25.04.2025 року повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності вказана заява позивача від 25.04.2025 року розглядалася структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 01.05.2025 року №155350022320 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Згідно вказаного рішення до страхового стажу не зараховано: за записом №3-№4 періоди роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, оскільки в графі 4 розділу «на підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер)», наявне виправлення в даті наказу на зарахування і не завірено належним чином; за записом №8 періоди роботи з 16.04.1991 року - запис відсутній, оскільки відсутня дата, наказ та дата наказу на звільнення. Позивачем надана довідка Ц-44/162 від 07.04.2025 року, видана Галузевий Державний Архів Українського Інституту національної Пам`яті (ГДА УІНП), період роботи з 10.11.1985 року по 09.10.1988 року, оскільки відсутні дати на зарахування, звільнення, підстава видачі довідки. Книга Алфавітного Обліку Особового Складу /службовців/ інв. №490, період роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, де зазначено прізвище « ОСОБА_4 », що не відповідає паспортним даним заявника, де зазначено прізвище « ОСОБА_5 » (2 сторінка паспорта). Не враховано періоди підприємницької діяльності відповідно до довідки №П-12-01-50- 03-10 від 20.03.2025 року, виданої ГУ ДПС у Львівській області, яка підтверджує перебування на загальній системі оподаткування з 21.01.1994 року до 16.01.1999 року, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Укреши. Позивач 19.09.2025 року повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності вказана заява позивача від 19.09.2025 року розглядалася структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Розглянувши документи подані для призначення пенсії позивачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області встановлено, що загальний страховий стаж відповідно до ст. 24 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ГУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років 10 місяців 03 дні. Наявного стажу роботи є недостатньо для призначення пенсії за віком. Згідно статті 26 Закону України від 09.07.2003 року №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу роботи з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - 31 рік. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, який необхідний позивачу для призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення за №155350022320 від 25.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії. За результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано періоди: трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, оскільки наявне виправлення в даті наказу про прийняття на роботу; роботи з 16.04.1991 року, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи.
З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що позивач неодноразово звертався із заявами про призначення пенсії за віком до територіальних управлінь Пенсійного фонду, а саме до: - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області;- Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області; - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. За результатами розгляду заяв були прийняті рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком:- №155350022320 від 14.01.2025 року; - №155350022320 від 01.05.2025 року; - №155350022320 від 25.09.2025 року. В подальшому, 25.04.2025 року ОСОБА_1 вчергове звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності заява від 25.04.2025 року розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області. За результатами розгляду вищевказаної заяви, відповідачем прийнято рішення №155350022320 від 01.05.2025 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 31 рік. На момент звернення до органів Пенсійного фонду України вік Позивача становив- 61 рік 18 днів. За наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав - 24 роки 09 місяців 03 дні. До загального стажу Позивача не зараховано стаж відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 23.05.1983, а саме:- періоди роботи з 10.11.1985 по 08.04.1989, оскільки в графі 4 розділу «на підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер)», наявне виправлення в даті наказу на зарахування і не завірено належним чином, чим порушено вимоги 2.5 та 4.1 Інструкції № 162;- період роботи з 16.04.1991 - оскільки відсутня дата, наказ та дата наказу на звільнення, чим порушено п.2.3 Інструкції №162. Окрім цього, до загального стажу не зараховано період роботи з 10.11.1985 по 09.10.1988 за даними довідки №Ц-44/162 від 07.04.2025 виданої Галузевий Державний Архів Українського Інституту національної Пам 'яті (ГДА УІНП), оскільки відсутні дати на зарахування, звільнення, підстава видачі довідки. В свою чергу, в книзі Алфавітного Обліку Особового Складу /службовців/ інв.№490, яка містить інформацію про роботу Позивача за період з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним позивача, де зазначено прізвище « ОСОБА_3 ». Також, відповідачем не враховано періоди підприємницької діяльності відповідно довідки №П-12-01-50- 03-10 від 20.03.2025 року, виданої ГУ ДПС у Львівській області щодо перебування на загальній системі оподаткування з 21.01.1994 року по 16.01.1999 року, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків. Підсумовуючи вищевикладене, відповідач звертає увагу, що загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення» чітко визначено засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду. Відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії, орган Пенсійного фонду діяв обґрунтовано, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з огляду на що, слід дійти до висновків щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, вважаємо рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (на момент звернення до пенсійного органу вік 61 рік).
25 квітня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення від 01.05.2025 року №155350022320 «Про відмову у призначенні пенсії», яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії.
В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 01.05.2025 року №155350022320 зазначено про те, що оскільки записи внесені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах та організаціях від 20.06.1974 року №162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року №58 до страхового стажу не зараховано стаж відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 23.05.1983 року: за записом №3-№4 періоди роботи з 10.11.1985 по 08.04.1989, оскільки в графі 4 розділу «на підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер)», наявне виправлення в даті наказу на зарахування і не завірено належним чином, за записом №8 періоди роботи з 16.04.1991 – запис відсутній, оскільки відсутня дата, наказ та дата наказу на звільнення. Заявником надана довідка №Ц-44/162 від 07.04.2025 року, видана Галузевий Державний Архів Українського Інституту національної Пам 'яті (ГДА УІНП), період роботи з 10.11.1985 року по 09.10.1988 року, оскільки відсутні дати на зарахування, звільнення, підстава видачі довідки. Книга Алфавітного Обліку Особового Складу /службовців/ інв.№490, період роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, де зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним позивача, де зазначено прізвище « ОСОБА_3 ». Не враховано періоди підприємницької діяльності відповідно довідки №П-12-01-50- 03-10 від 20.03.2025 року, виданої ГУ ДПС у Львівській області, яка підтверджує перебування на загальній системі оподаткування з 21.01.1994 року по 16.01.1999 року, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
19 вересня 2025 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення від 25.09.2025 року №155350022320 «Про відмову в призначенні пенсії», яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії.
В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 25.09.2025 року №155350022320 зазначено про те, що за доданими документами позивача до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 із 10.11.1985 по 08.04.1989, оскільки наявне виправлення в даті наказу про прийняття на роботу, та періоди роботи з 16.04.1991, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи. Заявником надана довідка №Ц-44/162 від 07.04.2025 року, видана Галузевий Державний Архів Українського Інституту національної Пам 'яті (ГДА УІНП), період роботи з 10.11.1985 року по 09.10.1988 року, оскільки відсутні дати на зарахування, звільнення та підстава видачі довідки. Книга Алфавітного Обліку Особового Складу /службовців/ інв.№490, період роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, де зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним позивача, де зазначено прізвище « ОСОБА_3 ».
Позивач не погодився із правомірністю рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначенні йому пенсії та звернувся до суду із цим позовом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Трудовий стаж встановлюється на підставі уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці.
Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі №291/99/17.
З оскаржуваних рішень відповідачів вбачається, що до страхового стажу позивача не зараховано стаж роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 23.05.1983 року: за записом №3-№4 періоди роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, оскільки наявне виправлення в даті наказу на зарахування і не завірено належним чином.
Порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.
Згідно з п. 2.4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.
Крім того, судом взято до уваги зміст положень Порядку № 637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №275/615/17 (К/9901/768/17).
Щодо наявності виправлень в трудовій книжці позивача в даті наказу про зарахування позивача, який не завірений належним чином, суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, провадження № К/9901/2310/18.
Крім того, суд додатково зазначає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальні недоліки оформлення записів трудової книжки, якщо недоліки допущені з вини адміністрації підприємства.
Крім того, Верховний Суд у іншій постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.
Крім того, в оскаржуваних рішеннях відповідачі зазначили про не зарахування позивачу періодів роботи з 16.04.1991 року, за записом №8 періоди роботи з 16.04.1991 року – запис відсутній, оскільки відсутня дата, наказ та дата наказу на звільнення.
Так, з наявної в матеріалах справи трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 23.05.1983 року вбачається наявність запису №5 – 16.04.1991 року - Військова частина НОМЕР_2 прийнятий на посаду кочегара, згідно запису №6 -19.09.1991 року – звільнений за ст. 38 КЗОТ (за власним бажанням); 19.09.1991 року внесено запис у трудову книжку позивача №7 про те, що запис №5 від 16.04.1991 року вважати недійсним. Згідно запису №8 – 16.04.1991 року – Військова частина НОМЕР_2 прийнятий на посаду ветеринарного мед брата частини.
Враховуючи те, що в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 23.05.1983 року міститься запис №7 відповідно до якого запис №5 від 16.04.1991 року вважати недійсним, а згідно записів №6 та №8 вбачається дата прийняття позивача на роботу у Військову частину НОМЕР_2 та дата звільнення з Військової частини НОМЕР_2 , суд дійшов висновку, що відповідачі протиправно не зарахували до страхового стажу позивача періоди роботи з 16.04.1991 року по 19.09.1991 року.
Крім того, суд також зазначає, що позивач не несе відповідальність за правильність перекладу з російської мови його прізвища, ім`я та по - батькові у виданій Галузевим Державним Архівом Українського Інституту національної Пам`яті (ГДА УІНП) довідці Ц-44/162 від 07.04.2025 року. 
Таким чином до страхового стажу позивача мають бути зараховані періоди його роботи з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, з 16.04.1991 року по 19.09.1991 року. 
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про протиправність рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 01.05.2025 року, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 25.09.2025 року та їх скасування.
Згідно висновків Верховного Суду у постанові Верховного Суду у справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, який раніше розглядав заяву позивача про призначення пенсії.
Враховуючи протиправність рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 01.05.2025 року, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 25.09.2025 року, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.04.2025 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи позивача з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, з 16.04.1991 року по 19.09.1991 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 23.05.1983 року.
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком суд зазначає про їх передчасність, оскільки судом досліджувалося лише питання правомірності не зарахування до стажу роботи певних періодів його роботи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 01.05.2025 року, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 25.09.2025 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.04.2025 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи позивача з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, з 16.04.1991 року по 19.09.1991 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 23.05.1983 року, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036, код ЄДРПОУ 21295057), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4,Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ 2045063), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 01.05.2025 року, визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 25.09.2025 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи:- з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, з 16.04.1991 року по 19.09.1991 року, призначити та виплачувати пенсію позивачу з моменту звернення, а саме з 08.01.2025 року довічно – задовольнити частково.
Визнати противним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 01.05.2025 року.
Визнати противним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначені пенсії №155350022320 від 25.09.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.04.2025 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи позивача з 10.11.1985 року по 08.04.1989 року, з 16.04.1991 року по 19.09.1991 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 23.05.1983 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036, код ЄДРПОУ 21295057)) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА