справа № 489/1834/26 
провадження №2/489/1550/26

Заочне рішення
Іменем України

02 червня 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді     Коваленка І.В.,
за участю секретаря судового засідання   Лупової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи – Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша Миколаївська Управляюча Компанія» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, 
встановив:
У березні 2026 року позивач, через свого представника – адвоката Орловського М.А., звернувся до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є користувачем (наймачем) житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач є членом сім`ї позивача і зареєстрований у вказаній кімнаті. Відповідач не проживає за місцем реєстрації майже 9 років, не сплачує квартплату та комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має та нею не цікавиться, спільного господарства із позивачем не веде. Всі витрати, пов`язані з експлуатацією квартири, позивач оплачує самостійно і заборгованостей не має, жодних перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинив. Наміру проживати в ній відповідач не висловлював і вселитися не намагався. За такого, позивач вимушений звернутись до суду з цим позовом. 
Ухвалою судді Інгульського районного суду міста Миколаєва Коваленка І.В. від 09.03.2026 вищевказану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку для усунення зазначених в ній недоліків, які позивачем було усунуто.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 19.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
У судове засідання, призначене на 02.06.2026, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. 
Відповідач причини своєї неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади.
Треті особи своїх представників у судове засідання не направили, причини їх неявки не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.
На підставі договору №1642 від 03.12.2025, укладеного між Комунальним підприємством «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» та ОСОБА_1 , надано наймачеві та членам його сім`ї – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , надано у користування житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно із витягом про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 19.03.2026 в кімнаті АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Актами Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Миколаївська Управляюча Компанія» від 14.12.2021 за вих. №343 та 10.12.2025за вих. №51, актом Комунального підприємства «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» від 12.04.2017 за вих. №143 підтверджується, що  ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає з 2017 року, його особисті речі в кімнаті відсутні. 
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права громадян на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій в здійсненні покладених на них завдань по управлінню житловим фондом, експлуатації і збереженню його.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
В свою чергу, вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів.
Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.
Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин
Всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши наявні докази у сукупності, враховуючи, що відповідач не проживає в спірній кімнаті понад шість місяців без поважних причин, та приймаючи до уваги, що перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося, останній дійсно добровільно залишив спірне житло, комунальні платежі не сплачував, майно та речі відповідача у квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало, суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1331,20 грн., витрати на оплату якого понесені позивачами при зверненні до суду.

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням – задовольнити.
Визнати  ОСОБА_2  таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнати  АДРЕСА_1 .
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач –  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації:  АДРЕСА_2 ;
відповідач – ОСОБА_1 , місце реєстрації:  АДРЕСА_2 .
треті особи – Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша Миколаївська Управляюча Компанія», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. 9 Слобідська, 40.

Повний текст судового рішення складено 02.06.2026.

Суддя І.В.Коваленко