Справа № 509/1849/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання: Пронози І.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/1849/26 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку
ВСТАНОВИВ:
25.03.2026 року до суду з позовом звернулася ОСОБА_1 та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. 
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 23.01.2024 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, та мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку зі збройною агресією РФ вони з дитиною отримали статус внутрішньо переміщених осіб (ВПО). Її доходи складаються лише з виплат на дитину та допомоги ВПО, що є недостатнім для забезпечення гідного рівня життя. Відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 та отримує стабільне грошове забезпечення. Незважаючи на наявність доходу, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. 
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.03.2026 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
14.04.2026 року відповідач звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. 
Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , 23.01.2024 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (видане повторно) Серії НОМЕР_2 виданим 25.02.2025 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 91.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 виданим 01.07.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1187.
Дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання та статусом внутрішньо переміщених осіб (ВПО), яка міститься в матеріалах справи. 
Наразі позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку зі збройною агресією РФ вони з дитиною отримали статус внутрішньо переміщених осіб. Її доходи складаються лише з виплат на дитину та допомоги ВПО, що є недостатнім для забезпечення гідного рівня життя. 
Відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 та отримує стабільне грошове забезпечення. Незважаючи на наявність доходу, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Крім того, відповідно до ч. 2, 4 ст. 84СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, обов`язковими умовами для отримання аліментів дружиною до досягнення дитиною трьох років дружиною є проживання дитини разом із нею і можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.
Частиною 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.
У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.
Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану
В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має можливості надавати таку допомогу дружині.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, з нього слід стягнути 50 відсотків суми судового збору, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. 3, 12, 76-81, 141, 265, 430 ЦПК України, ст.75, 80, 84 Сімейного Кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти  в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 25.03.2026 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку – ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь держави 50% судового збору, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:  Є.М. Панасенко