ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1736/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_2 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), у якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоодержаної пенсії її померлим чоловіком ОСОБА_3 в розмірах 189476,33 грн. та 20000,00 грн., що підлягала виплаті та залишилися недоодержаною у зв`язку з його смертю;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату ОСОБА_1 , як дружині померлого пенсіонера ОСОБА_3 суми пенсії в розмірі 189476,33 грн., що підлягала виплаті на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі №380/22024/21; суми пенсії в розмірі 20000,00 грн., що підлягала виплаті на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі №380/3484/23 та залишилася недоодержаними у зв`язку з його смертю.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є дружиною покійного ОСОБА_3 , який отримував пенсію відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». ОСОБА_1 звернулася із заявою до ГУ ПФУ у Львівській області в якій просила виплатити їй пенсію в загальному розмірі 209476,33 грн., що належали ОСОБА_3 і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Рішенням від 25.11.2025 №п/с 91/17249, яке позивач вважає протиправним, позивачу відмовлено у вказаній виплаті, тому останній звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою від 04.02.2026 суддя відкрила провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішила розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.
26.02.2026 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву вх. № 2963ел, в якому він проти задоволення позову заперечує. Відзив обґрунтований тим, що суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
24.12.2021 Львівським окружним адміністративним судом було винесено рішення (справа №380/22024/21) відповідно до якого зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданою Державною установою «ТМО МВС України по Львівській області» Міністерства внутрішніх справ України від 17.05.2021 №292 станом на листопад 2019 року, з 01.12.2019, з врахуванням раніше проведених виплат. На виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого ОСОБА_3 була нарахована доплата пенсії в сумі 189476,33 грн. 
Крім того, ОСОБА_3 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду, який рішенням від 27.03.2023 (справа № 380/3484/24) зобов`язав ГУ ПФУ у Львівській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_3 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.08.2022. На виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого ОСОБА_3 була нарахована доплата пенсії за період з 01.08.2022 по 31.05.2023 в сумі 20000,00 грн. 
При цьому, ОСОБА_1 є дружиною покійного ОСОБА_3 , який отримував пенсію відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
ОСОБА_1 звернулася із заявою до ГУ ПФУ у Львівській області в якій просила виплатити їй пенсію в загальному розмірі 209476,33 грн., що належали ОСОБА_3 і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. 
Рішенням від 25.11.2025 №п/с 91/17249 позивачу відмовлено у вказаній виплаті.
Позивач, не погоджуючись із вищевказаною відмовою, звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору, суд застосовує такі норми права.
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Право на отримання пенсії є невід`ємною складовою права на соціальний захист.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Частиною 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Загальні правові засади спадкування визначені Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). 
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спеціальною нормою, а саме ст. 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Правова природа сум пенсії, яка була законно нарахована пенсіонеру за життя, але не виплачена, полягає в тому, що ці кошти стають його беззаперечною власністю (майном). У разі смерті пенсіонера спеціальне пенсійне законодавство (ст. 61 Закону № 2262-ХІІ) встановлює лише пріоритетне право певних членів сім`ї (зокрема тих, хто проживав спільно) отримати ці кошти за спрощеною процедурою шляхом звернення до Пенсійного фонду протягом 6 місяців, поза межами формального спадкового процесу.
Верховний Суд наголосив, що якщо члени сім`ї не проживали спільно з померлим, або якщо вони не звернулися за виплатою у шестимісячний строк, це жодним чином не означає, що нараховані, але не виплачені кошти анулюються або переходять у власність держави. У такому разі суми недоотриманої пенсії в повному обсязі входять до складу спадщини та підлягають виплаті спадкоємцям відповідно до загальних норм цивільного законодавства (ст. 1227 ЦК України).
Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. 
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Як встановлено судом з матеріалів справи, 24.12.2021 Львівським окружним адміністративним судом було винесено рішення (справа №380/22024/21) відповідно до якого зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданою Державною установою «ТМО МВС України по Львівській області» Міністерства внутрішніх справ України від 17.05.2021 №292 станом на листопад 2019 року, з 01.12.2019, з врахуванням раніше проведених виплат. На виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого ОСОБА_3 була нарахована доплата пенсії в сумі 189476,33 грн. 
Крім того, ОСОБА_3 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду, який рішенням від 27.03.2023 (справа № 380/3484/24) зобов`язав ГУ ПФУ у Львівській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_3 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.08.2022. На виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого ОСОБА_3 була нарахована доплата пенсії за період з 01.08.2022 по 31.05.2023 в сумі 20000,00 грн. 
Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах Кечко проти України, Суханов та Ільченко проти України, Пічкур проти України), пенсія та інші соціальні виплати, які були нараховані особі, а також законні очікування на їх отримання, визнаються майном у розумінні Конвенції.
Суд додатково наголошує, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Суд звертає увагу на приписи ч. 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", якими визначено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Сам по собі факт реєстрації позивача та її померлого чоловіка за різними адресами (у м. Львів) не є безумовним доказом відсутності ведення спільного господарства, а головне жодним чином не позбавляє позивача, як дружину, статусу члена сім`ї та спадкоємця першої черги, яка звернулася за належними їй коштами у визначений законом шестимісячний строк. Позбавлення особи права на отримання належного їй майна (недоотриманої пенсії батька) виключно через формальну відсутність штампа про реєстрацію за однією адресою є проявом надмірного формалізму (пуризму) з боку суб`єкта владних повноважень.
Окрім цього, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте вони разом проживали та вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 , аж до дня смерті ОСОБА_3 . Таке спільне проживання підтверджується довідкою ОСББ «Стрийська 75» від 27 жовтня 2025 року №2710/2, яка була подана позивачем до ГУ ПФУ у Львівській області разом із заявою про виплату їй пенсії недоотриманої ОСОБА_3 у зв`язку з його смертю.
Оцінюючи правомірність оскаржуваного рішення відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 2 ст. 2 КАС України, суд констатує, що відмова відповідача у виплаті цих коштів позивачу ґрунтується виключно на вузькому, формальному та вибірковому застосуванні ст. 61 Закону № 2262-ХІІ (посилання на відсутність спільної реєстрації місця проживання). 
При цьому орган Пенсійного фонду абсолютно безпідставно проігнорував положення ст. 1227 ЦК України та право позивача на отримання цих коштів як законного спадкоємця. Держава не може відмовляти у виплаті законно нарахованих коштів, прикриваючись лише процедурними нюансами щодо місця реєстрації особи.
Згідно з приписами ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Однак, відповідач у даній справі не довів правомірності своєї відмови, оскільки вона ґрунтується на неправильному та звуженому тлумаченні норм матеріального права, без урахування правових висновків Верховного Суду. Такі дії суб`єкта владних повноважень є нерозсудливими, непропорційними та становлять незаконне втручання у право власності позивача.
Водночас, суд вказує на те, що за результатом розгляду заяви позивача відповідач прийняв рішення від 25.11.2025 №п/с 91/17249 про відмову у виплаті недоотриманої пенсії тобто реалізував повноваження шляхом прийняття рішення, відтак у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій слід відмовити повністю.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 25.11.2025 №п/с91/17249 про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності або дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
З метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне обрати спосіб захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити виплату ОСОБА_1 , як дружині померлого пенсіонера ОСОБА_3 , суми пенсій в розмірі 189476,33 грн., що підлягала виплаті на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 у справі №380/22024/21 та в розмірі 20000,00 грн., що підлягала виплаті на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі №380/3484/23, та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.11.2025 №п/с91/17249 про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885; адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) здійснити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_3 ), як дружині померлого пенсіонера ОСОБА_3 , суми пенсій в розмірі 189476 (сто вісімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 33 коп., що підлягала виплаті на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 у справі №380/22024/21, та в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень рівно, що підлягала виплаті на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі №380/3484/23, та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885; місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_3 ) судовий збір у сумі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 коп.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 05.05.2026.

Суддя Потабенко В.А.