ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/4899/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Сіжук О.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 з такими позовними вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2023 роки;
- зобов`язати провести перерахунок та виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2016 - 2023 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2024 у справі №600/8091/23-а із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
- визнати протиправною бездіяльність щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні за 15 років;
- зобов`язати провести перерахунок та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні за 15 років з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2024 у справі №600/8091/23-а із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
- визнати протиправною бездіяльність щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку грошової компенсації за невикористані 126 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2023 роки;
- зобов`язати провести перерахунок та виплатити грошову компенсацію за невикористані 126 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2023 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2024 у справі №600/8091/23-а із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
- визнати протиправною бездіяльність щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку грошової компенсації за невикористані 60 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 - 2023 роки;
- зобов`язати провести перерахунок та виплатити грошову компенсацію за невикористані 60 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 - 2023 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2024 у справі №600/8091/23-а із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2024 у справі №600/8091/23-а виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно та за період 01.03.2018 по 15.12.2023 в загальній сумі 379611,55 грн.
Після виплати індексації грошового забезпечення позивачу стало відомо, що відповідач при обрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомогу при звільненні, грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки, грошової допомоги на оздоровлення не врахував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення, з якого обраховано вказані виплати.
Позивач вказує, що індексація грошового забезпечення є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця, а тому, вона повинна включатися до розрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомогу при звільненні, грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки, грошової допомоги на оздоровлення, а тому не врахування відповідачем індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано вказані виплати вказує на протиправну бездіяльність відповідача, а тому з метою відновлення порушених прав, звернувся до суду із цим позовом та просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги залишити без задоволення. При цьому вказував, що індексації підлягають грошове забезпечення яке не має разового характеру, а оскільки грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки, грошова допомога на оздоровлення є разовими виплатами, то підстави для індексації таких виплат відсутні.
Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) від 15.12.2023 №1061-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення. Остаточною датою звільнення позивача зі служби вважається 15.12.2023.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного від 10.04.2024 №600/8091/23-а, зміненим постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2024 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця «січень 2008 року»; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2008 року у сумі 79889 гривень 92 копійки із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, розрахованої відповідно до приписів абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, розраховану відповідно до приписів абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
19.10.2024 відповідачем на виконання вказаного рішення суду перераховано позивачу перерахунок індексації в розмірі 379611,55 грн, що підтверджується випискою по надходженню по картці рахунку АТ КБ ПРИВАТБАНК.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною щодо не врахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки, грошова допомога на оздоровлення позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ).
Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 2 Постанови №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Частиною першою статті 10-1 Закону №2011-ХІІ визначено, що один раз в рік військовослужбовцям виплачується грошова допомога на оздоровлення обрахунок якої здійснюється виходячи з розміру місячного грошового забезпечення.
Частиною другою статті 15 Закону №2011-XII передбаченого, що військовослужбовцям які звільняються зі служби виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Частиною чотирнадцятою статті 15 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовцям які не використали щорічну або додаткову відпустку їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки обрахунок якої здійснюється виходячи з розміру місячного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція №558), яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).
Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції №558 у цій інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).
Приписами пункту 7 розділу І Інструкції №558 встановлено, що грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачено йому або виплачено в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу IV Інструкції №558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення.
Розмір допомоги визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім одноразових додаткових видів та винагород), які військовослужбовець отримує за займаною ним штатною посадою на день видання наказу про надання цієї допомоги (пункт 5 глави 7 розділу IV Інструкції №558).
Відповідно до пункту 6 глави 8 розділу V Інструкції №558 у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.
Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 глави 9 розділу V Інструкції №558 при звільненні з військової служби військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах: 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби: за станом здоров`я.
Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій повинні нараховуватися та виплачуватися виходячи з розміру місячного грошового забезпечення військовослужбовця.
Статтею 18 Закону України від 05.10.2000 №2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон №2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Згідно частини другої 19 Закону №2017-ІІІ державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ).
Статтею 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Отже, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення.
Згідно з пунктом 1.1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. До 01.01.2016 поріг індексації встановлювався в розмірі 101 відсоток (внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 №77).
Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Водночас, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, вони не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій. Тому при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій.
Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, від 30.12.2020 у справі №359/8843/16-а.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного від 10.04.2024 №600/8091/23-а, зміненим постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2024 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно.
Відповідачем на виконання вказаного рішення суду перераховано позивачу перерахунок індексації в розмірі 379611,55 грн.
Як слідує з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) від 15.12.2023 №1061-ОС позивачу виплачено:
- премію в розмірі встановлених відсотків посадового окладу з 01 грудня по 15.12.2023;
- грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 35 (тридцять п`ять) календарних днів за 2022 рік та за 25 (двадцять п`ять) календарних днів за 2023 рік;
- одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 15 (п`ятнадцять) повних календарних років служби;
- грошову компенсацію за невикористані 5 (п`ять) календарних днів додаткової щорічної відпустки за 2014 рік, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №702 від 01.08.2012, за виконання обов`язків військової служби за посадами, які пов`язані з підвищенням нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я;
- грошову компенсацію за невикористанні 126 (сто двадцять шість) календарних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2023 роки, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
Також із змісту вказаного наказу вбачається, що грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік позивач отримав.
Крім того, із архівних відомостей в період з 2015 по 2023 роки вбачається, що позивачу виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення за 2015 по 2018 та з 2020 по 2023 роки. Водночас в 2019 році така допомога позивачу не виплачувалась.
Відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечується, що виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення за період з 2016 по 2018 та з 2020 по 2023, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій здійснена позивачу при звільнені без врахування індексації грошового забезпечення.
Враховуючи, що зазначену індексацію не було враховано при проведенні розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, відтак бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування позивачу індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення позивача при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій є протиправною, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.
При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій мають разовий характер, а тому у відповідності до статі 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не підлягають індексації.
Суд звертає увагу на те, що спірним питанням в цій справі є дії відповідача щодо розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій без урахування, зокрема, індексації. Тобто дослідженню підлягають обставини включення сум індексації до розрахунку таких виплат, як одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а не включення цих виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця та їх індексації.
Стосовно вимог позивача про виплату перерахованого грошового забезпечення з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб суд зазначає таке.
Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) визначено Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі - Порядок №44).
За правилами пунктів 2, 3 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».
Пунктами 4, 5 Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Отже, грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
З урахуванням наведеного правого регулювання виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій має бути проведена із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.
Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2023 у справі №380/813/22.
Аналогічний підхід у вирішенні подібних спірних відносин також підтримано Верховним Судом і у постановах від 27.09.2023 у справі №420/23176/21, від 31.01.2024 у справі №320/6441/22, від 18.04.2024 у справі №160/10789/22, від 30.04.2024 у справі №360/700/23, від 27.06.2024 у справі №580/602/22.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог. Натомість доводи відповідача по суті спору не свідчать про законність вчинених ним дій.
При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241 - 246, 250 КАС України, суд 

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за період з 2016 по 2018 та з 2020 по 2023 роки.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за період з 2016 по 2018 та з 2020 по 2023 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 15 років.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 126 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2023 роки.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 126 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2023 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 60 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 - 2023 роки.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 60 календарних днів основної щорічної відпустки за 2022 - 2023 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач – Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 ).

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна