ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/365/26 Справа № 695/3235/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Ватажок-Сташинська А. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 червня 2026 року м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Побиванця Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 14 липня 2026 року о 16 год 02 хв у Черкаській області, Золотоніський район, с. Благодатне, траса Н16 12км, керував транспортним засобом ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водієві у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у КНП ЧОПНД, на що останній відмовився. Дана подія фіксувалася на бодікамеру 472495/232374.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що вказані обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та прийняті до уваги судом першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи. стверджує, що ОСОБА_1 погоджувався пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння
Вказує на те, що на відеозапису з бодікамер не зафіксовано факту його відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Зазначає, що з протоколу вбачається, що поліцейський не зрозумілим чином визначив, що зіниці очей ОСОБА_1 не реагують на світло, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейський взагалі не перевіряв його очі.
Також в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. 
З цього приводу посилається на рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 та рішення ЄСПЛ у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011.
Вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення було допущено порушення норми матеріального права.
Просить врахувати що ОСОБА_1 являється учасником бойових дій, особою з інвалідністю з порушенням функції опорно рухового апарату, тому позбавлення його права на керування транспортним засобом призведе до суттєвого обмеження його можливостей до отримання лікування та забезпечення свої життєвих потреб.

При апеляційному розгляді були заслухані ОСОБА_1 та його захисник Побиванець Ю.В.. які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею не було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №704623 від 14 липня 2025 року, в якому приведена суть адміністративного правопорушення.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Разом з тим, зазначені в протоколі обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції доказами.
Частина 3 статті 266 КУпАП визначає, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Такі ж саме норми містяться в ст. 7 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція) та ст. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі – Порядок).
Апеляційний суд не вбачає в діях ОСОБА_1 відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських випливає, що було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Після встановлення особи водія поліцейські повідомляють останнього, що у 2021 році він був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.309 КК України. Також поліцейський спитав ОСОБА_1 , чи не вживав той ліки, під дією яких заборонено керувати транспортними засобами протягом тижня, на що ОСОБА_1 відповів ствердно, вказавши, що лікар пояснював йому про таку заборону. Тоді поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП ЧОПНД у м. Черкаси. З цією метою необхідно було зачекати інший патруль, який доставить його до закладу охорони здоров`я для проходження даного огляду. На що останній погоджується. Утім не дочекавшись приїзду іншого патруля, ОСОБА_2 в подальшому відмовився від проходження огляду через погіршення стану здоров`я.
Щодо дій працівників поліції, апеляційний суд відзначає про здійснення на ОСОБА_2 психологічного тиску з метою отримання від нього відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння. Для цього поліцейський неодноразово наполягав на можливість водія відмовитись від огляду, внаслідок чого, тому не треба буде чекати на інший патруль, котрий би забезпечив його доставку до закладу охорони здоров`я. 
Частина розмови між ОСОБА_2 і працівником поліції належним чином не зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, через умисне розміщення поліцейським її на відстані від особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
З пояснень ОСОБА_1 в апеляційному суді випливає, що він відмовився від огляду внаслідок тривалого очікування екіпажу поліцейських. Щодо цього ОСОБА_1 відзначив про свій стан здоров`я: перенесення напередодні операційного втручання - повної заміни йому лівого культового суглобу тотальним ендопротезом, наростання больового синдрому, порушення функції переміщення, пересування за допомогою допоміжних виробів для стабільності, спекотної погоди у той день, переконань поліцейського про можливість відмовитися від огляду. 
Отже зафіксована поліцейським відмова від огляду на стан наркотичного сп`яніння, пов`язана з діями працівників поліції. У цьому конкретному випадку відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не може становити складу адміністративного правопорушення, оскільки дії працівників поліції не відповідали вимогам закону, які створили умови маніпулятивними діями, за яких ОСОБА_1 вимушено відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд не погоджується з оцінкою цього відеозапису, що надана судом першої інстанції, адже відмова ОСОБА_1 від огляду, не була пов`язана з місцем його огляду: м. Черкаси чи м. Золотоноша, як про це безпідставно вказав суд першої інстанції.
Щодо тверджень ОСОБА_1 про вживання ним нарковмісних ліків, то необхідно вказати, що ОСОБА_1 дійсно вказав про вживання ним знеболюючих ліків.
Утім наявність в них наркотичних речовин судом першої інстанції достовірно не встановлено.
Водночас ОСОБА_1 не було інкриміновано, що той керував транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи відмовився від огляду на такий стан.
За таких підстав апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, позбавленим обґрунтування.
Заразом апеляційний суд відзначає, що інші доводи захисника, як окремі підстави для скасування судового рішення, є безпідставними, оскільки не впливають на законність прийнято суддею рішення. 
З урахуванням наведеного, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю.
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Побиванця Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2026 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.
Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук