Справа № 333/5339/26
Провадження № 2-о/333/258/26
РІШЕННЯ
Іменем України
19 травня 2026 року        м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого – судді Михайлової А.В.,
присяжних Банах В.О.,
Донченко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.,
прокурора Березовської А.В.,
представника заявника Шишка О.Г.,
лікаря-психіатра  ОСОБА_1 ,
захисника Кара Ю.М.,
особи, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію  ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу за заявою директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Ф.Паталаха про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 , 
В С Т А Н О В И В:
Директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Ф.Паталах звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 , посилаючись на те, що останній з 2015 року страждає на параноїдну шизофренію, ускладнену вживанням на знаходився речовин, неодноразово психоактивних стаціонарному обстеженні та лікуванні в психіатричних стаціонарах, оглядався кафедрою психіатрії ЗДМУ. В клінічній картині афективна, галюцинаторно-маячна, кататонічна симптоматика, психічні автоматизми, суїцидальні спроби, агресивні тенденції. Захворюванню притаманний безперервний перебіг, сформований дефект особистості, визнаний особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства. Остання госпіталізація з 24.12.2025 по 27.02.2025 з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, модифікована перебігу. вживанням (метамфетамін), безперервний РБС тип Галюцинаторно-параноїдний синдром», виписаний у зв`язку з відмовою від продовження лікування в психіатричному стаціонарі.
Психічний стан пацієнта суттєво погіршився напередодні поточної госпіталізації: був затриманий нарядом поліції в Шевченківському районі, під мостом, на залізничній колії, де перебував оголеним під дощем, зі стиснутими кулаками та щелепами, на питання не відповідав. У зв`язку з наявністю ознак психічного розладу був переданий спеціалізованій психіатричній бригаді швидкої медичної допомоги, лікар ОСОБА_3 , доставлений до приймального відділення лікарні. Продуктивний контакт не складав, на запитання не відповідав, був мутичним, негативістичним, мружив очі, до чогось прислуховувався, виривався з рук медичного персоналу, намагався впасти на коліна, гримасував. Госпіталізований на підставі особистої письмової усвідомленої згоди, перебував у відділенні інтенсивної терапії на загальних засадах. Наступної доби відмовився від госпіталізації, став вимагати виписки, написав відповідну заяву.
18.05.2026 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічних спостережень, прийшла до висновку, що ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, модифікованої вживанням безперервним типом психоактивних речовин, з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром, онейроїдними включеннями. За психічним станом є небезпечним для себе. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.
У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.
Особа, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, ОСОБА_2 заперечував щодо госпіталізації. 
Захисник особи, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, ОСОБА_2 – адвокат ОСОБА_4 з урахуванням пояснень лікаря і заінтересованої особи, матеріалів, доданих до заяви, вважала за доцільне задовольнити заяву.
Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, захисника, законного представника думку прокурора, покази свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.
Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 18.05.2026 року,  ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, модифікованої вживанням безперервним типом психоактивних речовин, з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром, онейроїдними включеннями. За психічним станом є небезпечним для себе. Госпіталізація доцільна та обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.
Лікар-психіатр у судовому засіданні підтвердила обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначила про необхідність проходження курсу лікування у стаціонарних умовах. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_2 являє небезпеку оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_2 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Таким чином зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.
Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Ф.Паталаха про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , – задовольнити повністю.
Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги – Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд.10-А.
Відповідно до ст.342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено та оголошено о 12 год. 00 хв. 20 травня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя        А.В.Михайлова

Присяжні         В.О.Банах

Т.П.Донченко