ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/7648/26
провадження № 3/753/2434/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий       суддя Бондаренко М.С.,
секретар судового засідання    Струсевич К.О.,

учасники судового провадження:
прокурор        Федотов А.І.,
особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності    ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 01 квітня 2026 року надійшов протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 березня 2026 року серії ЕПР1 № 623000, водій ОСОБА_1 24 березня 2026 року, о 14 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, керував транспортним засобом «Honda», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою позбавленою права керування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, за ознакою повторності.

У судовому засіданні брав участь прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва Федотов А.І., який вважав долучені матеріали достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Під час судового засідання ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення визнав та щиро розкаявся. При цьому також зазначив, що не має змоги сплатити всю суму штрафу одразу через складне матеріальне становище, втім готовий виконати рішення суду шляхом щомісячної сплати частинами.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши позицію прокурора та ОСОБА_1 , дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 24 березня 2026 року серії ЕПР1 № 623000, складений стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП; постанова Святошинського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. DVD-R диск з бодікамери поліцейського.

Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя також вирішує питання про його остаточний строк з урахуванням раніше застосованих до ОСОБА_1 стягнень.

Так, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року ОСОБА_1 , окрім іншого, було піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 01 рік, строк якого на момент розгляду цієї справи не був відбутим повністю. 

Невідбута частина зазначеного стягнення становить 04 місяці 11 днів.

Разом із тим, у межах цього провадження суд визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та дійшов висновку про необхідність застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 07 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке знову застосовується стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, до нового стягнення приєднується невідбута частина попереднього стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами може перевищувати граничний строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Таким чином, до адміністративного стягнення, призначеного ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 07 років, підлягає приєднанню невідбута частина попереднього стягнення у розмірі 04 місяці 11 днів.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, оскільки відповідно до норм ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення, перелік яких не є вичерпним, суд приймає до уваги доводи про те, що ОСОБА_1 дійсно перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому не має змоги виконати постанову суду в частині сплати штрафу одразу в повному обсязі.

До того ж, враховуючи розмір штрафу, його одноразова сплата є для ОСОБА_1 об`єктивно обтяжливою та може призвести до погіршення його матеріального становища.

У свою чергу надання розстрочки виконання адміністративного стягнення узгоджується із завданнями КУпАП, визначеними ст. 1 цього Кодексу, оскільки дозволяє забезпечити реальне виконання постанови суду без надмірного обтяження особи, на яку накладено стягнення.

При цьому суддя враховує й те, що ОСОБА_1 не відмовляється від виконання рішення та виявив прагнення його виконати, просивши про розстрочку сплати штрафу частинами.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови та надати розстрочку виплату штрафу на 10 місяців із розрахунку по 4 080 (чотири тисячі вісімдесят) гривень.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 5 ст. 126, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 4 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 років.

На підставі ст. 30 КУпАП, з урахуванням невідбутої частини додаткового стягнення, призначеного постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року, остаточно призначити ОСОБА_1  штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 років 4 місяці 11 днів.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розстрочку виплати несплаченої суми штрафу у розмірі 40 800 гривень, рівними частинами на 10 місяців, зобов`язавши сплачувати 4 080 гривень щомісячно, починаючи з травня 2026 року.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО