Справа № 760/5769/25
Провадження № 2-а/761/205/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

ВСТАНОВИВ:
07.04.2025 на адресу суду від Солом`янського районного суду м.Києва за підсудністю надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Герман А.Л. про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, вякому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ №0000574091 від 26.02.2025 року, винесену головним спеціалістом - інспектором з паркування Герман А.Л. Позов мотивовано тим, що вважає постанову незаконною, оскільки інспектор помилково кваліфікувала його дії за п. 15.10 «б» ПДР України. Стверджує, що здійснив стоянку автомобіля «TOYOTA RAV4» (д.н.з. НОМЕР_1 ) відповідно до вимог п. 15.10 «в» ПДР України, оскільки ширина тротуару становила близько 4 метрів, а для руху пішоходів залишилося понад 2 метри. Вказує на те, що фотоматеріали інспектора не є вичерпними та не відображають повну картину розташування авто.
Ухвалою від 09.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано докази у справі.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними. Зазначає, що матеріалами фотофіксації чітко підтверджується факт розташування транспортного засобу повністю на тротуарі, при цьому автомобіль знаходився на значній відстані від краю тротуару, що межує з проїзною частиною (між ними розташована зелена зона/зелені насадження). Посилається на сталу судову практику Верховного Суду та апеляційних судів, згідно з якою «край тротуару» в розумінні п. 15.10 «в» ПДР - це виключно зовнішній бік тротуару, який безпосередньо примикає до проїзної частини, а наявність перешкод (парканів, зелених зон) виключає можливість застосування цього винятку.
Відповідь на відзив до суду не надходила.
Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У відповідності до ч.8 ст.262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи, що від сторін не надходило заяв про їхню участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 26.02.2025 року о 10:28:11 годині за адресою: м. Київ, вул. Катерини Білокур, 2/8, головним спеціалістом - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва Герман А.Л. було виявлено транспортний засіб «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 . який був запаркований на тротуарі.
За фактом виявленого порушення в режимі фотозйомки було винесено постанову серії 2КІ № 0000574091 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 340 грн за порушення вимог підпункту «б» пункту 15.10 ПДР України (стоянка на тротуарі, крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).
З досліджених судом матеріалів фотофіксації (як доданих Відповідачем до відзиву, так і наданих Позивачем) чітко вбачається, що автомобіль «TOYOTA RAV4» перебував повністю на пішохідній частині (тротуарі). При цьому між проїзною частиною дороги та безпосереднім місцем розташування транспортного засобу міститься відокремлена зона зелених насаджень (газон/кущі). 
Таким чином, автомобіль був запаркований у глибині тротуару, ближче до внутрішньої його лінії, а не на краю, що безпосередньо примикає до дорожньої смуги.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів.
Відповідно до пункту 15.1 ПДР України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.
Підпунктом «б» пункту 15.10 ПДР України встановлено загальну імперативну заборону: стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). Місць, позначених знаками 5.38 чи 5.39 із відповідними табличками 7.6.1-7.6.5, у локації правопорушення не зафіксовано, що не заперечується сторонами.
Позивач посилається на підпункт «в» пункту 15.10 ПДР України, який робить виняток із загального правила та дозволяє стоянку на тротуарах легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.
Аналізуючи диспозицію цієї норми, суд наголошує, що вона передбачає одночасне (кумулятивне) виконання трьох умов: наявність відповідного типу ТЗ (легковий автомобіль або мотоцикл); розташування ТЗ виключно на краю тротуару; забезпечення пішохідного простору шириною не менше 2 метрів.
Відсутність чи порушення бодай однієї з цих складових означає, що водій не набуває права на користування цим винятком, а його дії становлять склад правопорушення за п.15.10 «б» ПДР.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №750/3679/17 та підтверджено практикою апеляційних адміністративних судів (зокрема, Шостого апеляційного адміністративного суду у справах № 757/68002/21-а та № 761/43725/21), «край тротуару» в контексті пп. «в» п. 15.10 ПДР - це зовнішній бік тротуару, що безпосередньо примикає до проїзної частини.
Заїзд автомобіля вглиб пішохідної зони повз паркани, газони чи інші бар`єри порушує логіку безпеки дорожнього руху, оскільки змушує водія здійснювати тривалий рух транспортного засобу (джерела підвищеної небезпеки) безпосередньо по території, призначеній виключно для пішоходів.
Оскільки фотоматеріалами справи беззаперечно доведено, що автомобіль Позивача був віддалений від дороги смугою зелених насаджень і стояв у глибині пішохідної зони, суд констатує порушення умови щодо паркування на «краю тротуару». Твердження Позивача про залишення 2 метрів для проходу людей за таких умов не спростовують факту вчинення правопорушення, оскільки перша обов`язкова умова (на краю) виконана не була.
Оцінюючи матеріали фотофіксації, надані інспектором Відповідача, суд вважає їх належними, достовірними та достатніми в розумінні примітки до ст. 14-2 та ст. 251 КУпАП, оскільки вони містять чіткі дані щодо дати, точного часу, географічних координат та положення об`єкта відносно нерухомих орієнтирів з різних ракурсів.
Враховуючи, що факт вчинення адміністративного правопорушення та правомірність винесення оскаржуваної постанови доведені Відповідачем на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, а аргументи Позивача повністю спростовані матеріалами фотофіксації та сталою судовою практикою, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим у задоволенні позову відмовляє.
Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 72-77, 90, 241-246, 257, 262, 286 КАС України, ст.ст. 122, 251, 283 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № 0000574091 від 26.02.2025 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: