Справа № 758/6047/26
3/758/2698/26
Категорія 289

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О.  О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2026 року №514, складеним головним оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лейтенантом поліції Мороз В.О., керуючись ст. ст. 1,3 Закону України «Про запобігання корупції», з додержанням вимог ст.ст. 254-256 Кодексу України про адміністративні правопорушення склав протокол стосовно ОСОБА_1 , який порушив вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» тим самим, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність згідно з вимогами частини 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу сприяння в роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУПАП, являючись суб?єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 31.07.2023 припинивши діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 05.09.2025 о 13:24 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2023 рік (після звільнення) (далі - Декларація), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Факт правопорушення підтверджується:
Згідно з наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 17.05.2023 №466/к «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу сприяння в роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з 19.05.2023.
Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 21.07.2023 №659/к «Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 » ОСОБА_1 присвоєно 9 ранг державного службовця в межах посад державної служби категорії «В» з 19.07.2023.
19.05.2023 ОСОБА_1 прийняв Присягу державного службовця.
Відповідно до посадової інструкції, посада головного спеціаліста відділу сприяння в роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини належить до категорії «В» посад державної служби.
Статтею 8 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державний службовець зобов?язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами У країни.
Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
19.05.2023 ОСОБА_1 був попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», про що власноруч поставив підпис, підтвердивши факт такого ознайомлення.
Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем, є суб?єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб?єктом декларування та суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов?язаних з корупцією.
Відповідно до наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 21.07.2023 №669/к «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу сприяння в роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з 31.07.2023.
Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ'" пункту 2 частини першої статті 3, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 23.07.2021 №448/21 «Про затвердження Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за №986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру.
Відповідно до розділу ІІ вказаного порядку суб?єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб?єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб?єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).
Пунктом 1 частини 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави бо місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 №252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за №1965/41021, суб?єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на даний час.
Законом України «Про захист інтересів суб?єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 №2115-IX установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов?язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.
Абзацом 4 частини 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.
Отже, ОСОБА_1 , 31.07.2023 припинивши діяльність пов?язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування був зобов?язаний подати Декларацію шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2024.
Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав Декларацію (ідентифікатор документа - 4ddf1b4a-fca3-4d70-a590-48de8b358e49), лише 05.09.2025 о 13:24, а отже не своєчасно.
За частиною першою статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до даних про послідовність дій користувача Реєстру за період з 01.01.2024 по 06.09.2025, встановлено, що ОСОБА_1 у перше здійснив вхід до Реєстру лише 02.09.2025, коли і розпочав вчиняти дії спрямовані на заповнення/перегляд розділів Декларації 4ddflb4a-fca3-4d70-a590-48de8b358e49. Дата реєстрації в Реєстрі - 07.11.2023.
У своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що у травні-липні 2023 року він працював в Секретаріаті Уповноваженого з прав людини в Україні. Він не знав, що працює на посаді, яка мала статус держслужбовця і потрібно подавати відповідну Декларацію. Тільки після звільнення, по телефону, працівник Секретаріату (не представився) запропонував йому подати Декларацію звільненого, що він і зробив. На початку 2024 року ним була подана Декларація за 2023 рік. Але як виявилось пізніше з телефонної розмови, мабуть за технічними причинами, ця Декларація не була внесена в Реєстр. Про що ОСОБА_1 не здогадувався. Тому, після розмови, одразу подав Декларацію за 2023 рік повторно у вересі 2025 року. Дану декларацію подавав за місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищенаведене, умислу на несвоєчасну подачу Декларації за 2023 рік він не мав.
Отже, пояснення ОСОБА_1 не спростовують наявність вини у його діях, оскільки, будучи суб?єктом декларування, він був зобов?язаний дотримуватися вимог Закону України «Про запобігання корупції», та забезпечити своєчасне подання декларації за 2023 рік до 31 березня 2024 року, однак цього не зробив, хоча був ознайомлений, про що власноруч поставив особистий підпис. Навіть за умови первинного подання декларації, відсутність її у Реєстрі свідчить про невиконання обов?язку належним чином, а також про те, що він не перевірив факт її подання та не вжив заходів для усунення порушення у встановлений строк. Посилання на технічні причини є недоведеним і не звільняє від відповідальності, тоді як повторне подання декларації лише у вересні 2025 року підтверджує тривале недотримання встановлених вимог. Таким чином, ОСОБА_1 повинен був і міг діяти відповідно до Закону, але не зробив цього, що свідчить про наявність та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті 172-6 КУпАП.
Отже, наведені ОСОБА_1 у поясненнях обставини не підтверджують наявності поважних причин, які б об?єктивно унеможливлювали своєчасне подання декларації.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною першою статті 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків.
Виходячи із диспозиції частини першої статті 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов?язаним з корупцією. Таке правопорушення вчиняється суб?єктом декларування, який усвідомлює, що його бездіяльність - неподання (без поважних причин) декларації у строки, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», - є протиправною та призводить до порушення вимог зазначеного Закону. Подальше свідоме неподання декларації може спричинити кримінальну відповідальність за статтею 366-3 Кримінального кодексу України. Суб?єкт декларування, з метою припинення такого порушення та уникнення кримінальної відповідальності, після пропуску строків подання декларації умисно подає її, усвідомлюючи, що таким чином фактично визнає свою провину та викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації.
Об?єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації буде відсутня у разі об?єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб?єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.
Отже, поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати Декларацію шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, не встановлено.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб?єктом декларування, 31.07.2023 припинивши діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 05.09.2025 о 13:24 несвоєчасно, без поважних причин подав Декларацію за минулий 2023 рік (після звільнення), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.
ОСОБА_1 мав можливість подати Декларацію, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті у будь-якому місці. Оскільки останній на момент несвоєчасного подання вказаної декларації вже не працював у Секретаріаті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та у своїх поясненнях повідомив, що декларацію подавав за місцем реєстрації, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця реєстрації ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .
Датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією є дата несвоєчасного подання ним Декларації шляхом заненн лектоннї форми через мережу інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, тобто 05.09.2025.
Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, пов?язаного з корупцією передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, тобто момент коли уповноваженою особою, що має право складати протоколи зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані, зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення та оформлено такий висновок у вигляді протоколу.
У судовому засіданні ОСОБА_1 провину в учиненому не визнав, не підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, крім того вважає, що днем учинення відповідних правопорушень є 01.04.2024, відповідно за умови вчинення правопорушення пройшло 2 роки.
Прокурор у судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, притягнути його до відповідальності та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.
Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суддя дійшов висновку про таке.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб?єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого нею діяння (дії або бездіяльності).
Виходячи із диспозиції частини 1 статті 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов?язаним з корупцією, що вчиняється суб?єктом декларування, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом України «Про запобігання корупції», призвела до порушення даного Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності. Суб?єкт декларування, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання. 
Суб?єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації буде відсутня у разі об?єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб?єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.
Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2023 рік (після звільнення) шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, не встановлено.
Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. 
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування, 05.09.2025 о 13:24 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2023 рік (після звільнення), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:
- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 від 09 квітня 2026 № 514 в якому зафіксовано обставини вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією;
- поясненнями ОСОБА_1 від 09 квітня 2026 року, у яких зазначив, що він не знав, що працює на посаді , яка мала статус держслужбовця і потрібно подавати відповідну Декларацію; 
- декларацією ОСОБА_1 , роздрукованою з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
- послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 в період з 01.01.2024-06.09.2025.
З огляду на наведені обставини, ОСОБА_1 згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 09 квітня 2026 № 514 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Нормою ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Це правопорушення, пов`язане з корупцією. Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. 
Днем вчинення в цьому випадку є наступний день після дня, коли сплив строк подання декларації.
Декларацію ОСОБА_1 мав подати до 01.04.2024, а подав 05.09.2025.
09 квітня 2026 року складено протокол №514 про адміністративне правопорушення.
Справа надійшла до суду 13.04.2026, тобто з пропущенням дворічного строку накладення стягнення, що унеможливило її розгляд у межах 2 років із дня вчинення правопорушення (01.04.2024 - 01.04.2026).
В такому разі за приписами п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП відкрите провадження належить закрити, а юридичні процедури припинити.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, , ч. 1 ст. 172-6, 247, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя О. О. Денисов