Справа №750/667/26
Провадження №2-о/751/89/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Діденко А. О. 
секретаря судового засідання Рак Я.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління адміністративних послуг Чернігівської обласної ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, 

Встановив:
Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.01.2026 року, до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що договір дарування від 01.09.1994, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла у дар 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 01.04.1994 державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кезлею В.І., зареєстрований в реєстрі за №3-2846, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як обдарованій. 
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона являється власником квартири АДРЕСА_1 . При цьому її право власності на 1/2 частину 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 засвідчено відповідним договором дарування, укладеним 01 вересня 1994 року між нею та її матір?ю ОСОБА_2 . Вказаний договір дарування 01 вересня 1994 року було посвідчено державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кезлею В.I. та зареєстровано в реєстрі за № 3-2846.
Іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 вона набула у власність на підставі договору дарування квартири, укладеного 01 квітня 2004 року між нею та її чоловіком ОСОБА_4 . Вказаний договір дарування квартири 01 квітня 2004 року було посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Кезлею В.I. та зареєстровано в реєстрі за № 580. 
Оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за нею обліковується лише запис про реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 01.04.2004 року, то у січні 2026 року вона звернулась з відповідним пакетом документів до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради для внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запису про належність мені на праві власності іншої 1/2 частини вказаної квартир згідно договору дарування від 01.09.1994 року, посвідченого року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Келею В.I., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2846.
При ознайомленні з наданими нею на реєстрацію документами державний реєстратор Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради звернула увагу на те, що у договорі дарування від 01.09.1994 року, посвідченому 01.09.1994 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кезлею В.I., зареєстрованому в реєстрі за № 3-2846, її прізвище українською мовою вказано як « ОСОБА_5 ». Натомість у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який їй було видано 05 липня 1997 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, моє прізвище українською мовою вказано як « ОСОБА_6 ».
Разом з тим, у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 при здійсненні реєстрації 28 березня 1993 року актового запису про укладення шлюбу за № 586 її прізвище українською мовою зазначено як « ОСОБА_6 ».
Аналогічним чином як в правовстановлюючих документах щодо набуття нею права власності 01.04.2004 року на 1/2 частину вказаної квартири, так і в інформаційній довідці ТОВ «Грудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації від 29.12.2005 року за № 15122 її прізвище як місті ОСОБА_7 вказано як « ОСОБА_6 ». Встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє їй, як власнику, реалізувати свої права та зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно належне їй згідно договору дарування від 01.09.1994 року право власності на 1/2 частини квартири 
АДРЕСА_1 ухвалою від 03.03.2026 року прийняв до розгляду справу відкрив провадження у справі. 
Заявник у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 
Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомлені.
Суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи. 
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вирішив.
Судом встановлено, заявник є власником квартири АДРЕСА_1 . 
ЇЇ право власності на 1/2 частину 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 засвідчено відповідним договором дарування, укладеним 01 вересня 1994 року між нею та її матір?ю ОСОБА_2 (а.с.9-11). Вказаний договір дарування 01 вересня 1994 року було посвідчено державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кезлею В.I. та зареєстровано в реєстрі за № 3-2846.
На підставі договору дарування квартири, укладеного 01 квітня 2004 року між заявником та її чоловіком ОСОБА_4 заявник набула іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у власність (а.с.11). Вказаний договір дарування квартири 01 квітня 2004 року було посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Кезлею В.I. та зареєстровано в реєстрі за № 580. 
Згідно інформаційної довідки від 29.12.2025 №15122, ОСОБА_1 є власником вартири № 10 в будинку АДРЕСА_2 (а.с.13).
У технічному паспорті також прізвище заявника зазначено « ОСОБА_6 »(а.с.14-15).
Відповідно до копії паспорту громадянина України прізвище заявника українською записане як « ОСОБА_6 », російською – « ОСОБА_6 » (а.с.6-8).
Разом з тим, у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 при здійсненні реєстрації 28 березня 1993 року актового запису про укладення шлюбу за № 586 її прізвище українською мовою зазначено як « ОСОБА_6 » (а.с.8).
Факти, що мають юридичний характер – це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. 
У статті 315 ЦПК України наведено перелік того, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 (із змінами та доповненнями від 25.05.1998), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Враховуючи надані заявником документи, суд вважає доведеним факт того, що договір дарування від 01.09.1994, за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла у дар 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 01.04.1994 державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кезлею В.І., зареєстрований в реєстрі за №3-2846, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як обдарованій.
Факт належності вказаного дублікату диплому та додатку до диплома, за встановленням якого звертається ОСОБА_1 , має юридичне значення, оскільки дозволяє їй, як власнику, реалізувати свої права та зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно належне їй згідно договору дарування від 01.09.1994 року право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .
Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже, вимоги заявника підлягають задоволенню.
Частиною 7 статті 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265, п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 294, п. 6 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316-319, 354 ЦПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд 
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 – задовольнити. 
Встановити факт, що договір дарування від 01 веренся 1994 року , за яким ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла у дар 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 01.04.1994 державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кезлею В.І., зареєстрований в реєстрі за №3-2846, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як обдарованій. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Заявник – ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), 

заінтересована особа - Управління адміністративних послуг Чернігівської обласної ради (місцезнаходження: просп. Левка Лук`яненка, буд. 20А, м. Чернігів, 14032),

Суддя А. О. Діденко