Справа № 747/207/26 
Провадження№ 3/747/99/26 

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14.05.2026 року селище Талалаївка 

Суддя Талалаївського районного суду Чернігівської області Тіщенко Л.В. розглянула матеріали, що надійшли з Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, згідно протоколу мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст 173-2 КУпАП, - 

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2026 року близько 16.00 год ОСОБА_1 по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим скоїв насильство в сім`ї психологічного характеру та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст 173-2 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 в цей же день і час по місцю свого проживання вчинив сварку зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 , в ході якої ображав його нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим скоїв насильство в сім`ї психологічного характеру відносно неповнолітньої особи та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст 173-2 КУпАП. Про вчинення ОСОБА_1 даних адміністративних правопорушень працівниками Прилуцького РВП було складено два протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, справи за якими перебувають на розгляді в Талалаївському районному суді. Суд приходить до висновку, що в даному випадку необхідно застосувати положення ст. 36 КУпАП, яка передбачає, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої зі більш серйозне правопорушень з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, і санкція даної частини статті передбачає накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб. Відповідно до положень ч.2 ст 173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, і санкція даної частини статті передбачає накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, абр адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що поскільки на даний час на розгляді в суді перебуває два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст 173-2 КУпАП - справа № 747/205/26 (провадження № 3/747/98/26), та за ч.2 ст 173-2 КУпАП - справа № 747/207/26 (провадження № 3/747/99/26), то у відповідності до положень ст. 36 КУпАП дані справи необхідно об`єднати в одне провадження і розглядати об`єднану справу в одному провадженні з присвоєнням об`єднаній справі номеру 747/207/26 (провадження № 3/747/99/26) і вирішувати питання накладення стягнення за ч.2 ст 173-2 КУпАП, оскільки дане правопорушення є більш серйозним правопорушень з числа вчинених.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вину свою визнає, з правопорушеннями згоден. Тому справа підлягає розгляду в порядку ч.1 ст. 268 КУпАП без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 
Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі – Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Винність ОСОБА_1 підтверджується встановленим в ході розгляду справи обставинами та матеріалами справи, а саме – протоколами про адміністративне правопорушенням від 25.04.2026 року серії ВАД № 588376 та серії ВАД № 588377 та додатками до них. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме дії психологічного насильства відносно своєї співмешканки та неповнолітнього сина, тобто адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання. 
У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Санкція ч. 2 ст .173-2 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, є альтернативною, що дає можливість визначити стягнення з урахуванням форми вини та даних про особу, що притягується до адміністративної відповідальності. З врахуванням вищенаведеного, особи порушника, суд вважає, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст 173-2 КУпАП та на нього можливо накласти адміністративне стягнення в межах санкції даної статті у вигляді штрафу, з роз`ясненням наслідків порушень строків сплати штрафу. 
Крім того, у відповідності до положень ч.5 ст. 283 КУпАП із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що складає 665 грн 60 коп.

Керуючись ст. 36, 283, 284, ст. 173-2 КУпАП, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст 173-2 КУпАП - справа № 747/205/26 (провадження № 3/747/98/26), та за ч.2 ст 173-2 КУпАП - справа № 747/207/26 (провадження № 3/747/99/26) об`єднати в одне провадження і присвоїти об`єднаній справі номер 747/207/26 (провадження № 3/747/99/26).

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665 грн 60 коп судового збору. 

Роз`яснити положення ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу ДВС за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові. 

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення. 

Суддя: Л.В.Тіщенко