КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області до Гайворонської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-
ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області (надалі – позивач), звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Гайворонської міської ради (надалі – відповідач), у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Гайворонської міської ради (код ЄДРПОУ 04055297) щодо невжиття заходів до взяття на облік як безхазяйного майна, об`єкт незавершеного будівництва без присвоєної адреси, що знаходиться між спорудами по вул. Гайворонська 16 та 19 в м. Гайворон, Голованівського району, Кіровоградської області, шляхом звернення із заявою до органу який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно;
- зобов`язати Гайворонську міську раду (код ЄДРПОУ 04055297) вжити заходи до взяття на облік як безхазяйного майна, об`єкт незавершеного будівництва без присвоєної адреси, що знаходиться між спорудами по вул. Гайворонська 16 та 19 в м. Гайворон, Голованівського району, Кіровоградської області, шляхом звернення із заявою до органу який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Гайворонською міською радою, як уповноваженим органом, всупереч вимогам Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі — Закон №280/97-ВР) упродовж тривалого проміжку часу не вжито жодних дієвих заходів, спрямованих на взяття на облік як безхазяйного майна об`єкта незавершеного будівництва без присвоєної адреси, що знаходиться між спорудами по вул. Гайворонська 16 та 19 в м. Гайворон Голованівського району Кіровоградської області. 
Також, відповідач не звертався до органу, який здійснює державну реєстрацію щодо взяття вищевказаного об`єкта незавершеного будівництва на облік як безхазяйного майна, та не розміщував відповідної інформації у засобах масової інформації з метою виявлення її потенційного власника.
Вказує, що взяття на облік територіальної громади безхазяйної будівлі надасть можливість Гайворонській міській раді вирішувати питання щодо її збереження та подальшого вжиття заходів щодо державної реєстрації права комунальної власності на будівлю за собою, передання в оренду, розширення за рахунок вказаної будівлі муніципальної інфраструктури територіальної громади, тощо. Крім того, отримавши у комунальну власність вище зазначене майно, міська рада отримає додатковий ресурс для поповнення місцевого бюджету.
Крім цього, відсутність власника, не вжиття заходів щодо належного утримання будівлі створює загрозу для життя та здоров`я жителів відповідного населеного пункту у вигляді падіння частин конструкції. 
З цих підстав просить позов задовольнити.

12.02.2026 відповідач через підсистему "Електронний суд" подав суду заяву, у якій вказав про повне визнання позовних вимог Заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області та не заперечив щодо задоволення судом.

09.01.2026 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що на території міста Гайворон Голованівського району Кіровоградської області на земельній ділянці комунальної власності між спорудами по вулиці Гайворонська 16 та 19 знаходиться недобудована п`ятиповерхова будівля. 
Листом 03-29/7/1 від 05.01.2026 на запит позивача Гайворонська міська рада повідомила, що інформація про власників небудови, яка знаходиться за адресами вул. Гайворонська 19 та 16 в м. Гайворон, відсутня. Заходи щодо визначення недобудови безхазяйним майном міською радою не вживались. Документи про власників чи їх відсутність та вжиті заходи (акти обстеження, рішення, витяги з реєстру речових прав на майно про взяття на облік нерухомості відсутні (а.с. 16).
23.06.2025 позивач звернувся до відповідача із листом про надання інформації щодо п`ятиповерхової недобудови, між спорудами, за адресами вул. Гайворонська 19 та 16 орієнтовною площею 3000 кв.м.
У відповідь на вказане звернення Гайворонська міська рада листом №09-29/169/4 від 03.07.2025 повідомила, що інформація про те, чи надавала Гайворонська міська рада будь-які погодження на будівництво п`ятиповерхової недобудови без балансоутримувача, відомості у державних реєстрах та присвоєння адреси в місті Гайворон Голованівського району Кіровоградської області, між будівлями за адресами вул. Гайворонська, 19 та 16, орієнтовною площею 3000 кв.м., відсутня. Додатково зазначила про відсутність інформації щодо осіб, зокрема юридичних, які отримали право власності чи користування земельною ділянкою для зведення зазначеної будівлі у визначеному місці, а також звернень з цього питання (а.с. 15).
Також, листом №03-29/244/2 від 27.09.2025 повідомила заступнику керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області, що на даний час земельна ділянка під п`ятиповерховою спорудою в м. Гайворон по вул. Гайворонська, між будівлями 16 та 19 відноситься до земель житлової та громадської забудови комунальної власності Гайворонської міської територіальної громади (а.с. 23).
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях листом №10-11-03025 від 14.07.2025 повідомило Голованівській окружній прокуратурі Кіровоградської області, що відомості про нерухоме майно за класифікаційним угрупуванням: 4 «Незавершене будівництво (будівлі та споруди, які фактично не експлуатуються внаслідок того, що перебувають в недобудованому стані)» відповідно до Класифікатора державного майна затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.03.2006 № 461, та місцезнаходженнями: Кіровоградська обл., м. Гайворон, вул. Гайворонська, 14, 16, 17, 18, 19, 21 від суб`єктів управління до Фонду з метою внесення до Реєстру не надавалися. Інша інформація щодо об`єкта незавершеного будівництва між спорудами, за адресами: вул. Гайворонська 19 та 16 м. Гайворон, Кіровоградська область в Управлінні забезпечення реалізації повноважень у Кіровоградській області Регіонального відділення, відсутня (а.с. 18).
Листом №03-29/300/2 від 21.11.2025 відповідач у відповідь на лист позивача від 21.11.2025 №54/03-6112ВИХ-25 вказав, що не вживав та не планує вживати самостійних заходів щодо визнання 5 поверхової споруди в м. Гайворон між адресами вул. Гайворонська 19 та 16 безхазяйним майном з метою передачі її у комунальну власність (а.с. 26).
Згідно комісійного Акта обстеження об`єкта нерухомого майна від 21.11.2025 встановлено, що п`ятиповерхова будівля знаходиться на стадії незавершеного будівництва, не під`єднана до електричних мереж, водопровідної мережі та каналізації міста, занедбана, без інформаційних знаків та з відкритим доступом для сторонніх осіб, не огороджена (а.с. 27).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з частинами 1, 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).
В даному випадку, підставою представництва в суді інтересів держави є бездіяльність відповідача, яка сприяє порушенню основних засад державної політики у сфері збереження об`єктів нерухомого майна комунальної власності, що у свою чергу, є порушенням загальнодержавних інтересів та у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.
У позовній заяві позивач вказує, що відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном, ризики безпідставного вибуття останнього з власності територіальної громади, що порушує законодавчо встановлений порядок набуття й подальшої реалізації права власності та, відповідно, інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною майна територіальної громади
Крім цього, відсутність власника створює загрозу для життя та здоров`я жителів населеного пункту, оскільки через не здійснення заходів по її утримання в належному стані існує ризик падіння частин конструкції на прохожих, настання нещасних випадків у зв`язку з вільним доступом до приміщень будівлі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, погоджуючись з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, зазначила, що за змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.
Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.
Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Верховний Суд звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
При цьому, як зазначив прокурор, орган, на який покладаються повноваження щодо забезпечення виконання міською радою та її виконавчих органів своїх зобов`язань у спірних правовідносинах, відсутній.
Суд зазначає, що особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен з таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним та не знаходиться у підпорядкуванні жодного органу.
Позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.
За приписами статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
З огляду на те, що прокурором в адміністративному позові вказано, які саме інтереси держави порушено невжиттям відповідачем заходів щодо незвернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, та враховуючи, що відсутній орган, до компетенції якого належить здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування, суд вважає, що прокурором доведено підстави для захисту інтересів держави у суді.
Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, відповідно до частини 3 статті 16 Закону №280/97-ВР, є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Частиною 5 статті 16 Закону №280/97-ВР передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (частина 1 статті 60 Закону №280/97-ВР).
Згідно підпункту 1 пункту «а» статті 29 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.
Повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку сільських, селищних, міських рад регламентуються статтею 30 Закону №280/97-ВР, згідно якої до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження, зокрема: здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян; б) делеговані повноваження: облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.
Відповідно до частини 2 статті 60 Закону №280/97-ВР підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.
За частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV (далі - ЦК України) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
До таких речей належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення - житлові будинки, будівлі, споруди тощо (ч. 1 ст. 181 ЦК України).
Поняття безхазяйного майна визначене статтею 335 ЦК України, відповідно до якої безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.
Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа.
Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.
Закон України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі — Закон №1952-IV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.
Статтею 2 вказаного Закону встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
За приписами статті 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.
У Державному реєстрі прав також реєструються передбачені законом речові права та їх обтяження на об`єкти незавершеного будівництва та майбутні об`єкти нерухомості.
Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.
Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.
Право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані.
Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
В розумінні пункту 3 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV орган місцевого самоврядування є заявником реєстрації речових прав у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.
Частиною 14 статті 18 Закону №1952-IV передбачено, що взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно пунктів 82, 84, 85 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку. За результатом розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або рішення щодо відмови у взятті на такий облік. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості.
Тобто, до відання сільських, селищних, міських рад відноситься, в тому числі, вчинення дій, спрямованих на реєстрацію та взяття на облік безхазяйного майна, розташованого на території відповідної громади.
Так, законодавством визначена поетапна процедура передання у комунальну власність безхазяйного нерухомого майна, яка включає в себе звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, з заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, а після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, звернення органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, до суду за переданням нерухомого майна за рішенням суду у комунальну власність.
Верховний Суд у постанові від 21.06.2024 у справі №420/19870/21, дійшов таких правових висновків про застосування статті 355 ЦК України у питанні взяття на облік безхазяйних нерухомих речей:
(1) безхазяйною нерухомою річчю є нерухоме майно, яке відповідає двом умовам:
- відомості про це майно відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
- власник цього майна невідомий органу місцевого самоврядування, на території якого воно розміщене;
(2) орган місцевого самоврядування, на території якого розміщено безхазяйну нерухому річ, зобов`язаний звернутися із заявою до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, для взяття безхазяйної нерухомої речі на облік. Оскільки частину другу статті 355 ЦК України сформульовано імперативно, звернення з відповідною заявою є обов`язком, а не правом органу місцевого самоврядування.
Судом встановлено, що на території міста Гайворон Голованівського району, Кіровоградської області на земельній ділянці комунальної власності Гайворонської міської територіальної громади між спорудами по вулиці Гайворонська 16 та 19 знаходиться безхазяйне майно - недобудована п`ятиповерхова будівля, що не під`єднана до електричних мереж, водопровідної мережі та каналізації міста.
Відповідно до листа 03-29/7/1 від 05.01.2026 Гайворонської міської ради інформація про власників небудови, яка знаходиться за адресами вул. Гайворонська 19 та 16 в м. Гайворон, відсутня. Заходи щодо визначення недобудови безхазяйним майном міською радою не вживались. Документи про власників чи їх відсутність та вжиті заходи (акти обстеження, рішення, витяги з реєстру речових прав на майно про взяття на облік нерухомості також відсутні.
Оскільки відомості про це майно відсутні у Реєстрі речових прав, а про наявність власників у вказаного об`єкта незавершеного будівництва відповідачу невідомо, суд доходить висновку, що такий об`єкт в силу положень статті 335 ЦК України є безхазяйною річчю.
Розглядаючи адміністративну справу щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. (ч. 2 ст. 2 КАС України)
Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи чи не є суттєвими. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).
Суд також зауважує, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Судом встановлено, що відповідач не здійснив юридично значимих дій щодо звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік об`єкта незавершеного будівництва – п`ятиповерхової будівлі між спорудами по вул. Гайворонська 16 та 19 в м. Гайворон Голованівського району Кіровоградської області, а отже допустив протиправну бездіяльність.
Таким чином, в порушення вимог частини 2 статті 19 Конституції України, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі — КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Позивачем не надано суду доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз під час розгляду справи.
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області до Гайворонської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій — задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Гайворонської міської ради щодо не звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного, а саме, об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться між спорудами по вул. Гайворонська 16 та 19 в м. Гайворон Голованівського району Кіровоградської області.
Зобов`язати Гайворонську міську раду вчинити дії, спрямовані на визнання об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться між спорудами по вул. Гайворонська 16 та 19 в м. Гайворон Голованівського району Кіровоградської області, безхазяйним майном шляхом звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач - Заступник керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області (код ЄДРПОУ 02910025, вулиця Паркова, 13, селище міського типу Голованівськ, Кіровоградська область, 26500).
Відповідач - Гайворонська міська рада (код ЄДРПОУ 04055297, площа Героїв Майдану, 5, місто Гайворон, Голованівський район, Кіровоградська область, 26300).

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК