ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5667/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії 
головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач), 
суддів:  Іванова О.Г., Чередка А.Є.

розглянувши апеляційну скаргу  Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 (суддя Фещенко Ю.В.)

у справі № 904/5667/25 
за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вега-Д"
про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" в загальному розмірі 54 944 грн. 94 коп.

ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі -позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вега-Д" (далі - відповідач) заборгованість за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" в загальному розмірі 54 944 грн. 94 коп., а саме:
- 19 213 грн. 31 коп. - основний борг; 
- 16 726 грн. 24 коп. - інфляційні втрати;
- 19 005 грн. 39 коп. - 15% річних.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 у справі № 904/5667/25 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вега-Д" на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 19 213 грн. 31 коп. основного боргу та 1 058 грн. 84 коп. частину витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить змінити рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025р. у справі №904/5667/25, в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Вега-Д” на користь ДПЗД Укрінтеренерго” 19 005,39 грн. 15% річних, 16 726,24 грн. - інфляційних втрат, на рахунок IBAN UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 542,00 грн. покласти на Відповідача.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неправильно визначив правову природу спірних правовідносин, що призвело до помилкового вибору норм матеріального права; не застосував норми, які прямо регулюють відповідні відносини та мають визначальне значення для правильного вирішення справи; застосував положення законодавства, які не охоплюють спірні правовідносини або стосуються інших правових інститутів. За порушення відповідачем умов Договору Позивачем було нараховано інфляційні втрати у розмірі 16 726,24 грн та 15% річних у розмірі 19 005, 39 грн. На підставі Звітів ОСР Позивачем було складено акт купівлі-продажу електричної енергії №000618 від 31.01.2019 та рахунок №000036575106/07/ О01/03540 від 09.02.2019 на оплату за спожиту електроенергію у розмірі 19 213,31 грн. та надіслані відповідачу рекомендованим повідомленням №01001 7223922 0 на офіційну юридичну адресу Відповідача. У розділі «Найменування відправника» рекомендованого повідомлення № 01001 7223922 0 зазначені: поштова адреса та номер відправника. Рядком нижче зазначено: «акт №000618 2 прим; рахунок №000036575106/07/О01/03540 від 09.02.2019р.» З вказаного випливає, що рекомендоване повідомлення №01001 7223922 0 містить акт №000618 у 2 примірниках та рахунок №000036575106/07/ О01/03540 від 09.02.2019. На зворотній стороні конверта містяться відмітки працівника кур`єрської служби Укрпошта, а саме: 14.02.2019, 16.02.2019, 20.02.2019. Вказані відмітки свідчать про намагання працівників Укрпошти тричі вручити Відповідачу рекомендоване повідомлення №01001 7223922 0. Отже, ДПЗД «Укрінтеренерго» не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо не доведення факту направлення Відповідачу рахунку та акту купівлі-продажу електричної енергії, оскільки зазначене твердження не враховує повного змісту доказів, поданих Позивачем. Відповідач нічого не підтвердив, але й нічого не заперечив, оскільки взагалі жодним чином не реалізував свої процесуальні права не прийняв участі у справі та не подав відзив щодо викладених обставин. ДПЗД «Укрінтеренерго» вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення у цій справі було неповно з`ясовано обставини справи, внаслідок чого суд дійшов висновків, які не відповідають обставинам цієї справи та порушують права Позивача
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 у справі № 904/5667/25 у порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, зазначає наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - постачальник), який виконує функції постачальника "останньої надії", та ТОВ "Вега-Д" (далі - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - договір) на умовах договору про постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312.
Вказаний договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - договір) є публічним договором приєднання споживача (далі - споживач) до цього договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - постачальник) споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим договором випадках. Цей договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору (пункт 1.1. договору).
Відповідно до умов пункту 1.2. договору умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів України.
Згідно з пунктом 2.1. договору за договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).
Відповідно до пункту 2.2. договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Пунктом 3.1. договору визначено, що постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2. цієї глави.
Згідно з умовами пункту 3.4. договору електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється.
У пункті 3.6. договору передбачено, що з першим рахунком за електричну енергію, який надає постачальник споживачу, постачальник має надати споживачу інформацію про: ціни (тарифи) та термін дії договору (не більше 90 діб); оплату послуг з розподілу через постачальника з наступним переведенням цієї оплати оператору системи; право споживача змінити постачальника. Постачальник не має права вимагати від споживача будь-якої іншої оплати за електричну енергію, що не визначена цим договором.
Початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення договору між сторонами (пункт 3.7. договору).
У відповідності до умов пункту 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком 1 до договору.
Згідно з умовами пункту 5.2. договору спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни за електричну енергію.
Згідно з умовами пунктів 5.8., 5.9. договору розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому споживач не обмежується в праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.
У пункті 13.1. договору передбачено, що договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.
Споживач (відповідач) був приєднаний до договору на умовах Комерційної пропозиції № 2, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", ПРРЕЕ. 
Відповідно до пункту Комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам - постачальником "останньої надії" (далі - Комерційна пропозиція), ціна на електричну енергію формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1179 (далі - Порядок). Ціни постачальника наведені у додатку до цієї Комерційної пропозиції (а.с.30-31).
У Комерційній пропозиції № 2 від 27.12.2018 визначені спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", а саме: споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора систем розподілу (передачі) (далі - ОС). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.
Окрім того в Комерційній пропозиції встановлено додаткові зобов`язання споживача, зокрема, споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання. 
У розділі "Позовна давність" Комерційної пропозиції № 2 передбачено, що, керуючись статтею 259 Цивільного кодексу України, сторони домовились встановити в договорі збільшений строк позовної давності: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю 5 років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю 2 роки.
Листом № 007-52/1267 від 29.01.2019 ПАТ "Запоріжжяобленерго" повідомило, що ТОВ "Вега-Д" віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник "останньої надії" з 01.01.2019.
На виконання умов договору у січні 2019 року позивачем було поставлено відповідачу електричну енергію в обсязі 6 089 кВт/год на суму 19 213 грн. 31 коп.
Дані про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем підтверджуються коригувальним Звітом щодо фактичного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго", які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) за січень 2019 року, який був долучений ПАТ "Запоріжжяобленерго" до листа від 18.10.2019 № 007-067/17431, адресованого Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".
На підставі отриманих даних позивачем було складено Акт купівлі-продажу електроенергії №000618 від 31.01.2019, в якому відображено обсяг спожитої відповідачем електроенергії - 6 089 кВт/год на суму 19 213 грн. 31 коп. та виставлено рахунок №000036575106/07/О01/03540 від 09.02.2019 на суму 19 213 грн. 31 коп. 
Як зазначає позивач, рахунок № 000036575106/07/О01/03540 від 09.02.2019 на суму 19 213 грн. 31 коп. та Акт купівлі-продажу електроенергії № 000618 від 31.01.2019 були надіслані відповідачу разом з рекомендованим повідомленням №0100172239220.
В подальшому позивач листом № 44/10-3257/ПОН від 15.09.2025 звернувся до ПАТ "Запоріжжяобленерго", згідно якого просив останнє перевірити споживача ТОВ «Вега-Д» на факт перебування на постачанні у постачальника «останньої надії» та помісячні обсяги його споживання. 
У відповідь на вказаний лист ПАТ "Запоріжжяобленерго" повідомило, що обсяг спожитої ТОВ "Вега-Д" у січні 2019 року електроенергії становить 6 089 кВт/год. 
Окрім того позивач зазначає, що відповідачу надсилалися листи щодо погашення зазначеної заборгованості, а саме: лист №44/09-2348/ПОН від 12.11.2020, лист № 44/11-767 від 25.05.2021, лист № 44/09-385/ПОН від 07.02.2023, лист № 44/11-1739/ПОН від 27.06.2023, які відповідач залишив без відповіді та задоволення. 
Несплата відповідачем вартості спожитої електричної енергії і стала причиною виникнення спору. 
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до приписів ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Законом України “Про електроенергетику” та “Правилами роздрібного ринку електричної енергії”, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, і про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (пункт 16).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.
Пунктом 1.2.9 глави 1.2 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) передбачено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".
Відповідно до п.п. 5,7 п. 5.4.2 ПРРЕЕ постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити та оновлювати на своєму офіційному вебсайті Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розміщувати на своєму офіційному вебсайті інформацію щодо порядку укладення та приєднання споживача до договору про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”, у тому числі з використанням електронної ідентифікації за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації.
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 30.06.2024. 
Відповідно до частини 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.
Згідно з частиною 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.
На виконання частини 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", позивачем, як постачальником "останньої надії", 27.12.2018 на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет за адресою www.uie.kiev.ua розміщено Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; додаток № 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" - "Комерційна пропозиція № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії"; додаток до Комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 "Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії". 
Відповідно до ст. 64 Закону України “Про ринок електричної енергії” яка кореспондується з умовами, що зазначені в Додатку 1 до Договору “Комерційна пропозиція № 2 та 3”, Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частиш здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.
Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу. Про кінцевий строк постачання електричної енергії постачальник "останньої надії" має повідомляти споживача у виставлених рахунках кожні 30 днів. Повідомлення про припинення електропостачання надаються споживачу відповідно до процедури, передбаченої цими Правилами. Якщо споживач постачальника "останньої надії" не уклав договір із новим електропостачальником по закінченню терміну договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розподіл та постачання електричної енергії такому споживачу припиняється шляхом здійснення відключення електроустановки такого споживача (пункт 3.4.4. Правил).
Отже договір про постачання електричної енергії постачальником “останньої надії” укладається на підставі дій споживача – споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником “останньої надії” у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
Пункт 3 частини 1 статті 57 Закону України “Про ринок електричної енергії” визначає, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.
Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України “Про ринок електричної енергії” визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до пункту 4.12 ПРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20-го числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5-ти робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10-ти робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20-го календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Згідно частини 1 статті 45 Закону України "Про ринок електричної енергії", розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 46 Закону України “Про ринок електричної енергії”, Оператор системи розподілу зобов`язаний при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи розподілу, яким здійснював продаж попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених Регулятором.
ОСР щомісяця надає постачальнику "останньої надії" звіти щодо фактичного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (далі - Звіти), на підставі яких постачальник "останньої надії" визначає обсяг спожитої електричної енергії кожним споживачем.
Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (далі - ПАТ "Запоріжжяобленерго", ОСР) визначений, як оператор системи розподілу згідно з реєстром суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг та на яких покладені функції адміністраторів комерційного обліку відповідно до положень пункту 10 ПРРЕЕ в редакції, що діяла до 01.07.2024.
Згідно Звіту щодо фактичного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" у січні 2019 ТОВ «Вега-Д» було спожито 6089 кВт/год.
Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до пункту 5.10. договору оплата виставленого постачальником рахунка за договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Згідно Комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора систем розподілу (передачі) (далі - ОС). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.
Відповідачем не надано доказів належного виконання умов договору та не сплачено вартість спожитої електричної енергії. 
З огляду на викладене, висновок суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми боргу у розмірі 19 213,94 грн. є правильним та обґрунтованим. 
За змістом частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Водночас порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно Комерційної пропозиції встановлено додаткові зобов`язання споживача, зокрема, споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання. 
З наведеного вбачається, що сторони змінили розмір процентної ставки, передбаченої ч.2 ст. 625 ЦК України і встановили її в розмірі 15 %.
Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 19 005,39 грн 15% річних за період прострочення з 21.02.2019 по 25.09.2025 та втрати від інфляції у розмірі 16 726,24 грн. за період березень 2019 – серпень 2025. 
Рішенням господарського суду в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 15% річних та втрат від інфляції відмовлено. 
Відмовляючи в задоволенні вказаних вимог господарський суд зазначив, що посилання позивача на наявність прострочення оплати відповідачем спожитої у січні 2019 року електричної енергії на суму 19 213 грн. 31 коп. у період з 21.02.2019 по 25.09.2025 не підтверджується матеріалами справи, оскільки не надано доказів надіслання на адресу відповідача Акту купівлі-продажу електроенергії та рахунку, як наслідок, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт існування прострочення в період з 21.02.2019 по 25.09.2025, в який позивачем розраховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати та 15% річних.
Разом з тим колегія не погоджується з вказаним висновком господарського суду та зазначає, відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України). 
Позивачем у якості доказів надіслання на адресу відповідача Акту купівлі-продажу електроенергії № 000618 від 31.01.2019 та рахунку №000036575106/07/О01/03540 від 09.02.2019 на суму 19 213 грн. 31 коп. надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0100172239220 та копію лицьової сторони конверту з поштовим ідентифікатором №0100172239220. 
Лицьова сторона конверту містить відбитки календарних штемпелів відділень поштового зв`язку Укрпошта, які підтверджують прийняття, обробку та пересилання поштових відправлень, штрих-код, який збігається зі штрих-кодом на рекомендованому повідомленні про вручення (форма 119), що свідчить про надіслання одного реєстрованого поштового відправлення (рекомендований лист).
Згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою КМУ від 05.03.2009 р. № 270 рекомендоване повідомлення про вручення (поштова форма 119) - це документ, який повертається відправнику і підтверджує факт вручення листа та який у тому числі містить обов`язкові реквізити, як і сам лист, із зазначенням інформації про відправника та отримувача. 
Позивачем в повідомлені про вручення поштового відправлення, окрім зазначення адреси відправника та отримувача, у тому числі, було зазначено про надіслання акту № 00061; 2 прим., рахунок №000036575106/07/О01/03540 від 09.02.2019, попередження №44/09. 
Господарським судом не було враховано зазначену інформацію та не надано оцінки поданим доказам у їх сукупності. 
При цьому відповідачем не надано в матеріали справи доказів належного виконання зобов`язання щодо сплати спожитої у січні 2019 року електричної енергії, як і не спростовано свого обов`язку з її оплати. 
Отже, оцінивши подані позивачем докази, перевіривши розрахунки заявлених до стягнення сум, колегія вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 19 005,39 грн 15% річних за період прострочення з 21.02.2019 по 25.09.2025 та втрати від інфляції у розмірі 16 726,24 грн. за період березень 2019 – серпень 2025. 
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
При цьому зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 277 ГПК України).
З урахуванням фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 у справі № 904/5667/25 підлягає скасуванню в частині, якою було відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення сум 15% річних та втрат від інфляції, з прийняттям в цій частині нового рішення - про задоволення позову.
За приписами ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Апеляційний суд зазначає, що враховуючи на задоволення апеляційної скарги та фактичний результат вирішення спору, з урахуванням стягнутого рішенням господарського суду судового збору, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 129, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 у справі № 904/5667/25 задовольнити.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 у справі №904/5667/25 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 15% річних та втрат від інфляції - скасувати.
Постановити в цій частині нове рішення - про задоволення позову.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вега-Д" (вулиця Байкальська, будинок 3 А, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 36575106) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вулиця Кирилівська, будинок 85, м. Київ, 04080; ідентифікаційний код 19480600) 19 005,39 грн 15% річних; втрати від інфляції у розмірі 16 726,24 грн., 1969,16 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 4 542,0 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
В решті рішення залишити без змін. 
Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя О.Г.Іванов

Суддя А.Є.Чередко