Сквирський районний суд Київської області 

Справа № 376/149/26
Провадження № 3/376/128/2026 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2026 року Суддя Сквирського районного суду Київської області - Коваленко О.М., 
за участі прокурора – Мазур В.В., 
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції Українипро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , оператор відділу «Комунікаційний центр «Служби 112» у м. Києві, диспетчер, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
22.01.2026 року до Сквирського районного суду Київської області надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 .
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.01.2026 року №26 вбачається, що  ОСОБА_1 , припиняючи з 11.11.2024 діяльність на посаді радіотелефоніста 9 Державної пожежно-рятувальної частини 12 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - 9 ДПРЧ 12 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області), маючи спеціальне звання «сержант служби цивільного захисту», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією: відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УП «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення вимог абзацу 1 частини другої статті 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подала 31.03.2025 о 16 год 16 хв декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
На підставі наказу від 01.09.2022 №297 о/с ГУ ДСНС України у Київській області ОСОБА_1 переміщено на посаду радіотелефоніста 9 ДПРЧ. 12 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області.
Наказом ГУ ДСНС України у Київській області від 27.07.2023 № 262 о/с - ОСОБА_1 , радіотелефоністу 9 ДПРЧ 12 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області присвоєно чергове спеціальне звання молодшого начальницького складу - сержант служби цивільного захисту.
Відповідно до Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (далі -Положення) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1Г липня 2013 року № 593 начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий. Особи, які перебувають на службі в органах і підрозділах цивільного захисту та мають звання «сержант служби цивільного захисту» відносяться до молодшого начальницького складу.
Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на осіб начальницького складу служби цивільного захисту.
Таким чином, радіотелефоніст 9 ДПРЧ 12 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону та Примітки до статті 172-6 КУпАП, тому вона зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі - зазначені у статті 45.
У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Відповідно до наказу від 11.11.2024 № 605-НК ГУ ДСНС України у Київській області ОСОБА_1 з 11.11.2024 звільнено зі служби цивільного захисту за підпунктом 4 пункту 176 Положення (у зв`язку із скороченням штату).
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом ЗО календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
На виконання вищезазначених вимог, радіотелефоніст 9 ДПРЧ 12 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області ОСОБА_1 була зобов`язана подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями не пізніше 11.12.2024.
Згідно з інформацією, розміщеною у публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 щорічно, починаючи із звітного періоду 2018 подавала зазначені декларації, що свідчить про її обізнаність з вимогами та порядком декларування.
Крім цього, ОСОБА_1 перед звільненням власним підписом засвідчила ознайомлення з Пам`яткою при звільненні зі служби з органів цивільного захисту ГУ ДСНС України у Київській області щодо обмежень, встановлених Законом України «Про запобігання корупції» та у листі бесіди власноруч зазначила, що їй відомо про обов`язок подати декларацію при звільненні та після звільнення.
Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, яка повинна бути обізнаною щодо обов`язку, способу та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону, подала, відповідну декларацію лише 31.03.2025 о 16 год 16 хв, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до Послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 в період з 12.11.2024 до 01.04.2025 встановлено, що декларація особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями має ідентифікатор документу 87cc79b4-a2al-423e-82e0-d2c2d716cf7d та була створена 31.03.2025 о 12 год 34 хв (лист Національного агентства з питань запобігання корупції від 25.09.2025 № 47-06/79240-25 щодо несвоєчасного подання декларацій).
Згідно із частиною 1 статті 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 не встановлені.
Таким чином, ОСОБА_1 , припиняючи з 11.11.2024 діяльність на посаді радіотелефоніста 9 ДПРЧ 12 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області, маючи спеціальне звання «сержант служби цивільного захисту», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подала 31.03.2025 о 16 год 16 хв декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 не виконала вимоги абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону, які виникли у нього, як у радіотелефоніста 9 ДПРЧ 12 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області, тобто місцем вчинення правопорушення є 9 ДПРЧ 12 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області, що за адресою: вул. Богачевського, 11, м. Сквира, Білоцерківський район, Київська область.
Датою і часом вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, ОСОБА_1 є фактичний час і дата несвоєчасного подання ним декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто 31.03.2025 о 16 год 16 хв.
Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання протоколу за участю особи - ОСОБА_1 , а саме 08.01.2026.
Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне, без поважних причин подання ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції поза межами визначеного Законом строку декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Отже,  ОСОБА_1 , припиняючи з 11.11.2024 діяльність на посаді радіотелефоніста 9 Державної пожежно-рятувальної частини 12 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - 9 ДПРЧ 12 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області), маючи спеціальне звання «сержант служби цивільного захисту», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією: відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УП «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення вимог абзацу 1 частини другої статті 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подала 31.03.2025 о 16 год 16 хв декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні прокурор Мазур Вікторія Василівна з протоколом № 26 від 08.01.2026 року погодилася та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 просила прийняти судом постанову про закриття справи у зв`язку із закінченням строку накладання стягнення та застосувати вимоги ст. 38 КУпАП.
Суддя, вислухавши думку учасників процессу, дослідивши протокол № 26 від 08.01.2026 та додані до нього матеріали, дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Як зазначено у частинах 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку зі вчиненням адміністративного правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. 51 та ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Визначення на законодавчому рівні у ст.38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язане з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
Суддя звертає увагу, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень ст. 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.
Так, у справі «Волков проти України» (ОlеksаndrVоlkovv.Ukraine,рішення від09.01.2013року,заява №21722/11) Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень» (§ 137, 139).
Також, практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (ОАО Neftyanaya KompaniyaYukos v. russia, § 571).
У п. 7 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
08.01.2026 року старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу документування адміністративних корупційних правопорушень управління запобігання адміністративній корупції Депатаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції Фірманом Володимиром Ігоровичем складено протокол № 26 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, тобто - несвоєчасно без поважних причин подала 31.03.2025 о 16 год 16 хв декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
У протоколі №26 зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 31.03.2025 о 16 год 16 хв (час та дата невчасного подання декларації).
Суддя не бере до уваги те, що днем виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, потрібно вважати день складання посадовою особою компетентного органу протоколів про це правопорушення, оскільки вони не ґрунтуються на жодній нормі закону, а Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено жодних виключень щодо обчислення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією категорією справ.
Водночас, суддя вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення є окремою процесуальною дією, що вчинена на підставі виявленого факту порушення, а факт виявлення порушення це окрема подія, що завжди передує складанню протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак, моментом виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на думку судді, є суб`єктивний момент отримання уповноваженим органом інформації про таке правопорушення.
Натомість, суддя вважає, що дату складання протоколу неможливо вважати датою виявлення правопорушення, оскільки складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони у сфері боротьби з корупцією.
Відповідно до ст. 38 КпАП України, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Згідно з п. 7 ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Отже, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП України не належать до категорії триваючих.
Враховуючи викладене, вимоги ст. 38, ст. 247 КУпАП, суддя дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись статтями 1,7,9,38, 40-1, 172-6, 245,247, 279,280,294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП – закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя:       О.М. Коваленко