Справа № 569/9781/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 330201442 від 11 вересня 2021 року в розмірі 90802,80 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 11 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 330201442 на суму 2000 грн. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти в сумі 2000 грн шляхом перерахування через банк-провайдер. Надалі відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 22000 грн. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Первісний кредитор та ТОВ "Таліон плюс" на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 159 від 09 листопада 2021 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ "Таліон плюс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01 та підписано реєстр прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року, за яким від ТОВ "Таліон плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 11 липня 2025 року ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та позивачем укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 90802,80 грн. ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором на момент подання позовної заяви становить 90802,80 грн, яка складається з: 22000 грн - заборгованості по тілу кредиту; 68802,80 грн - заборгованості по несплаченим відсотках за користування кредитом.
Ухвалою від 04 травня 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою від 04 травня 2026 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів.
У позовній заяві представник позивача Сахарова О.І. просить здійснювати розгляд позовної заяви за відсутністю представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. 
Суд встановив, 11 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений договір кредитної лінії № 330201442 (далі - кредитний договір), підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV497GV, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога".
Відповідно до п.1.1 кредитного договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно з п.1.3 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 2000 грн одразу після укладення договору, який має бути повернено до 05 жовтня 2021 року. 
Відповідно до п.1.7 кредитного договору, кредитна лінія надається строком на 24 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 05 жовтня 2021 року. 
Пунктом 1.9.1 кредитного договору передбачено, що на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. 
Згідно з п.1.4 кредитного договору, позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту.
11 вересня 2021 року відповідач збільшив суму кредиту на 1600 грн, 2400 грн, 2050 грн, 2950 грн, 2000 грн, 2400 грн, 3000 грн, 3600 грн, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога". 
Переказ ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" 11 вересня 2021 року відповідачу коштів на загальну суму 22000 грн підтверджується платіжними дорученнями № 01d8d3a8-5d1b-4b57-8006-fe571076d6c9, № 948d4108-ffdd-482e-bb20-95c8888397e4, № f17b5246-f2bd-4a6d-801a-260bea3b143a, № 948d4108-ffdd-482e-bb20-95c8888397e4, № 71751f0e-45a0-4f5e-95f6-2b98ee06fbef № a6119cf3-2ecf-46ab-bb41-12d5cb99fe15, № 7e9cad91-f45d-4eec-a733-04a9b9a9dfbc, № 74024090-9488-4e9f-b439-ee57b3b8b368, № df9a102b-7ce4-4a24-9599-81c289a174ac та виписками по платіжній картці 4149439319394130 про рух коштів за період з 11 вересня 2021 року по 16 вересня 2021 року АТ КБ «Приватбанк» та виписками по платіжній картці 5375414122618902 про рух коштів за період з 11 вересня 2021 року по 16 вересня 2021 року АТ «Універсал Банк». 
28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ "Таліон плюс" набуло права вимоги до, серед інших, боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 330201442 від 11 вересня 2021 року на загальну суму заборгованості 55400,40 грн, що підтверджується договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, додатковою угодою № 19 від 28 листопада 2019 року, додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року, додатковою угодою № 27 від 31 грудня 2021 року, додатковою угодою № 31 від 31 грудня 2022 року, додатковою угодою № 32 від 31 грудня 2023 року, реєстром прав вимоги № 159 від 09 листопада 2021 року, актом звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2021 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 159 від 09 листопада 2021 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 159 від 09 листопада 2021 року.
05 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" укладений договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" набуло права вимоги, зокрема до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 330201442 від 11 вересня 2021 року на загальну суму заборгованості 90802,80 грн, що підтверджується договором факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, додатковою угодою № 2 від 03 серпня 2021 року, додатковою угодою № 3 від 30 грудня 2022 року, реєстром прав вимоги № 9 від 30 жовтня 2023 року, протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року, платіжною інструкцією № 4097 від 30 травня 2023 року про оплату за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року.
11 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" уклали договір факторингу № 11/07/25-Е, за умовами якого позивач набув право вимоги до, серед інших, боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 330201442 від 11 вересня 2021 року на загальну суму заборгованості 90802,80 грн, що підтверджується договором факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року, реєстром боржників до договору факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025 року, складеним 14 липня 2025 року, платіжними інструкціями № 344 від 04 вересня 2025 року, № 358 від 19 вересня 2025 року, № 355 від 18 вересня 2025 року, № 356 від 19 вересня 2025 року, № 317 від 12 серпня 2025 року, № 360 від 24 вересня 2025 року, № 357 від 19 вересня 2025 року про оплату фінансування за відступлення права вимоги за договором факторингу № 11/07/25-Е від 11 липня 2025року.
За розрахунком заборгованості та згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 330201442 від 11 вересня 2021 року, заборгованість відповідача за спірним кредитним договором станом на 26 грудня 2025 року становить 90802,80 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 22000 грн, заборгованості за процентами в сумі 68802,80 грн. 
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). 
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
За положеннями п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Наявні у справі докази підтверджують укладення між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 договору кредитної лінії № 330201442 та отримання відповідачем кредиту в сумі 22000 грн. 
Докази належного виконання відповідачем обов`язку щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. 
Щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, які підлягають стягненню з відповідача, суд зазначає таке.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань.
У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст.213 цього Кодексу.
Згідно із ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 11 вересня 2021 року сума кредиту зазначена 2000 грн, строк кредиту - 24 дні.
У довідці щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційні системі Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" сума кредиту вказана 2000 грн, строк кредитування - 24 дні, процентна ставка - 1,98 % в день. Враховуючи збільшення позичальником суми кредиту, відповідач отримав кредит в сумі 22000 грн. Довідка не містить відомостей про вчинення позичальником дій, спрямованих на продовження строку користування кредитом.
З огляду на вказане, умови договору належить розтлумачити на користь споживача, якому пропонувалась можливість отримати кредит на загальну суму 22000 грн строком на 24 дні. Нарахування заборгованості за процентами поза 24-денним строком кредитування здійснювалося кредитором як міра відповідальності за порушення певних умов кредитного договору, а тому не підлягають врахуванню завуальовані, двозначні умов, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно значні суми грошових коштів за користування кредитом поза чітко вказаного, заявленого позичальником та попередньо узгодженого строку кредитування.
Оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 32454 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 22000 грн та заборгованості за процентами в сумі 10454,40 грн, а отже, позов належить задовольнити частково.
За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, з огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 958,46 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог). 
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). 
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, укладений між Адвокатським бюро "Соломко та партнери" та ТОВ "Фінансова компанія "Ейс", додаткову угоду № 25770899580 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025року, укладену 01 вересня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року, відповідно до якого загальна вартість послуг становить 7000 грн.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи незначну складність справи, сталу судову практику щодо розгляду таких справ, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову та керуючись принципами справедливості та розумності, обгрунтованими та пропорційними до предмета спору є витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. Враховуючи, що суд позов задовольняє частково, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 720 грн. 
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 264-265, 273, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" заборгованість за кредитним договором № 330201442 від 11 вересня 2021 року в сумі 32454 (тридцять дві тисячі чотириста п`ятдесят чотири) грн 40 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" 1678 (одну тисячу шістсот сімдесят вісім) грн 46 коп у відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків неподані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони у справі :
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс", місцезнаходження: 02094, м.Київ, вул.Юрія Поправки, буд.6, каб.13; код ЄДРПОУ 42986956;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складене 10 червня 2026 року.

Суддя