Справа № 646/290/24 
№ провадження 2/646/356/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року        м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого – судді Барабанової В.В.,
при секретарі судового засідання Ільченко В.В.
за участю представника позивача Іваницьких Ю.В.
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
встановив:

05.01.2024 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача просив стягнути заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.01.2020 у розмірі 99 444,01 грн., станом на 12.11.2023, у тому числі:загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) – 99 444,01 грн.;заборгованість за пенею 0 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн.
Також позивач просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
Позиція позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що monobank це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень.
Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікація клієнта очно у відділенні Банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником Банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта с паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Позивач вказує, що умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк», опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms.
11.01.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що ця анкета разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, у п. 6 анкеті зазначено, що відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Засвідчив, що генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Також визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Він підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.
На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 90 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_2 .
Станом на 08.10.2021 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 08.10.2021 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.
Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 26.01.2022 став у формі «на вимогу».
Позивач вказує, що AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених умовами договору та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав.
У зв`язку з чим, утворилась заборгованість, яка станом на 12.11.2023 становить 99 444,01 грн. та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 99 444,01 грн.
Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 
Рух справи.
Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі без виклику сторін.
Позиція відповідача.
19.02.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач заперечує ту обставину, що 20.05.2021 нею було отримано в «Універсал Банк» грошові кошти у будь-якому розмірі, враховуючи те, що вона стала потерпілою внаслідок шахрайських дій невідомих їй осіб, про що неодноразово вона повідомляла AT «Універсал Банк».
В провадженні сектору дізнання Куп`янського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12021226100000392 від 15.06.2021 за ч. 1 ст. 190 КК України, яке було зареєстроване на підставі заяви ОСОБА_1 за фактом заподіяння останній майнової шкоди.
Так, згідно Витягу з ЄРДР №12021226100000392 від 15.06.2021 вбачається, що 15.06.2021 до чергової частини Куп`янського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області надійшов рапорт від о/у ВКП Куп`янського РВП старшого лейтенанта поліції Олексія Паркаренка про те, що в ході проведення перевірки по матеріалах, зареєстрованих в ЖЄО під №4801 від 01.06.2021 за заявою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо вчинення відносно заявниці шахрайських дій, в діях невстановленої особи вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідач вказує, що 19.05.2021 близько 21:30 вона повернулась додому з прогулянки, її мобільний телефон знаходився вдома. Коли вона взяла до рук мобільний телефон то побачила СМС- повідомлення від Vodafon, у вказаному повідомленні було вказано «Ваш мобільний номер телефону ( НОМЕР_3 ) буде заблоковано, якщо Ви не замовляли блокування, то негайно зателефонуйте на м.т.» (який вона не запам`ятала). Та вона хотіла зателефонувати, але сім-картка вже була заблокована. Близько 21:50 з мобільного телефону свого чоловіка вона зателефонувала на вказаний в смс-повідомленні номер телефону та хотіла розібратися в ситуації. На що оператор відповів, що її питання розглянеться вранці та оператори зателефонують на мобільний її чоловіка (0665894243). 
20.05.2021, перебуваючи на своєму робочому місці, її знайомі почали говорити та попереджати її про ймовірні наслідки та про те, що це можуть бути шахраї. Близько 10:00 з мобільного номеру телефону своїх колег вона зателефонувала оператору, який відповів, що саме зараз розглядається питання, яке було поставлене нею та пообіцяв зателефонувати на мобільний номер телефону її чоловіка. Близько 11:30, так як їй ніхто з операторів не телефонував, вона знову їм зателефонувала з мобільного телефону колег, слухавку взяла дівчина, якій вона повідомила, що вона телефонувала та повідомила ціль, в цей час дівчина - оператор поставила їй питання «Так може заблокувати ОСОБА_2 номер?» вона відповіла «Так». 
21.05.2021 вона поїхала до магазину «Vodafon», який розташований в магазині «АТБ», за адресою: АДРЕСА_1 . Працівникам «Vodafon» вона повідомила про ситуацію, яка склалась на передодні та працівники магазину повідомили їй, що вона не перша, яка хоче зареєструвати сім-картку до паспорту через вказані обставини. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 на її мобільний номер телефону почали надходити смс-повідомлення з різних фінансових установ про схвалення кредитів та їй стало відомо про те, що на її ім`я було оформлено кредит, а саме: в ТОВ «Служба миттєвого кредитування», сума кредиту 3100 грн., ТОВ «Укркредит фінанс», сума кредиту 10 000 грн., ТОВ «Універсал банк» сума кредиту 90 000,00 грн.
Після цього, вона знову вирішила написати заяву до поліції, так як збагнула, що зміною сім-картки проблему не вирішити. Після даних повідомлень, вона відразу поїхала до поліції для написання заяви, але по приїзду до поліції їй повідомили, що нічого страшного, не варто звертати увагу та вони вирішили написати заяву.
01.06.2021 нею було написано заяву до Куп`янського районного відділу поліції про те, що невідомі особи скоїли несанкціонований доступ до її сім-картки та оформили кредити на різні суми в різних фінансових установах.
Згодом їй стало відомо, що 20.05.2021 о 02-59-10 невідомі особи, використовуючи несанкціонований доступ до її сім карти (0950782900), сформували заявку на отримання кредиту в ТОВ «Універсал банк», сума кредиту 90 000 грн., станом на 07.07.2021 заборгованість за вказаним кредитом – 90 673,87, 01 гри.
Вона звернулась до ТОВ «Універсал банк» з метою отримання інформації стосовно отриманого кредиту, на що їй було повідомлено про операції, які відбулись у період часу з 02:51:18 20.05.2021 до 04:01:59 20.05.2021, а саме: загалом за картою MONOBANK було знято 90 114,77 грн.
15.06.2021 в ході спілкування з працівниками Monobank, де вона прохала працівників допомогти відновити пін-код до картки їх банку, якою вона не користувалась жодного разу. Їй стало відомо про те, що її банківська картка була не активною та в ніч з 19.05.2021 на 20.05.2021, її було перевипущено на нову.
Окрім того, що вона повідомила представника AT «Універсал Банку» про цю ситуацію і в письмовому вигляді.
Так, 15.07.2021 до позивача було направлено Адвокатський запит №93, в якому представник відповідачки повідомив AT «Універсал Банк» про наявне кримінальне провадження, проте, банк безпідставно відмовив її представнику у наданні інформації, хоча до адвокатського запиту також було долучено копію згоди на збирання/отримання персональних даних /конфіденційної інформації.
04.06.2023 нею особисто було направлено аналогічний запит до Банку, проте банк відмовив і їй.
Отже, постає питання, яким чином позивач надав кредит у розмірі 90 000 грн. без будь-яких підтверджуючих документів невідомій особі у 3 годині ночі, проте на чисельні запити щодо надання копії кредитного договору, а також іншої інформації, постійно надає відмову.
На підтвердження позовних вимог, позивачем, було надано в якості доказу Розрахунок заборгованості за договором б/н від 11.01.2020, укладеним між Універсал Банк та клієнтом - ОСОБА_1 , станом на 12.11.2023.
Проте, даний розрахунок є аналітичним документом банку, складеним в односторонньому порядку, що не були погоджені з відповідачем, тому не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу у вказаному розмірі.
Крім того, AT «Універсал Банк» не надав суду належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу згідно анкети-заяви від 20.05.2021 та встановити рахунок, на який були перераховані вищезазначені кредитні кошти.
Дійсно, вона є клієнтом AT «Універсал Банк», проте, не користувалась отриманою карткою. Вказану обставину може підтвердити виписка по її рахунку з моменту відкриття картки до дня подання позовної заяви до суду. 
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2024 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі.
Відповідно до Закону України від 26 лютого 2025 року №4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів, з 25 квітня 2025 року Червонозаводський районний суд м. Харкова перейменовано на Основ`янський районний суд міста Харкова.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 24.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача – Іваницьких Ю.В. у судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі, які просив суд задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти позову заперечувала у повному обсязі, просила суд у його задоволенні відмовити. 
Суд, заслухавши учасників справ, дослідивши письмові докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав – це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України, за змістом частин 1, 2 якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 стала клієнтом АТ «Універсал Банк», у зв`язку з чим уклала договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 11.01.2020, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка «Monobank» № НОМЕР_2 .
Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг (далі - Договір).
Підписавши Анкету-заяву, Клієнт ознайомився та погодився, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг "Monobank", з підписанням якого «Дата підписання» в Мобільному додатку Договір набуває чинність.
Відповідач підтвердив: отримання примірника Договору в Мобільному додатку monobank; ознайомлення та згоду з умовами Договору, згідно з яким буде здійснюватися відкриття та обслуговування моїх рахунків, розміщення мною вкладів, отримання споживчого кредиту тощо; укладання Договору; зобов`язався виконувати умови Договору; що інформація передбачена ч. 2. ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мені надана шляхом її розміщення у Договорі та на офіційному сайті Банку.
На етапі реєстрації Відповідача за допомогою смартфону Клієнта, здійснюється генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів), яка буде використовуватися у мобільному додатку для засвідчення усіх дій.
Згідно із п. 6 Запевнення Відповідач визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ розміщується в Анкеті-Заяві, яка підписується Клієнтом.
З урахуванням викладеного, електронний підпис, що використовується за укладеним із клієнтом договорами про надання банківських послуг "Monobank" за своєю суттю є удосконаленим, тобто не базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.
Відповідно Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг Monobank. відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку. 
У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка на 3,1 % місяць з першого дня користування кредитом.
Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором та виписки по картці, заборгованість відповідача перед банком за тілом кредиту станом на 12.11.2023 становить 99 444,01 грн.
Відповідно до виписки (рух коштів) по картці/рахунку № НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 , 20.05.2021 з цього рахунку у період часу з 02:45:12 год. 20.05.2021 до 02:25:22 20.05.2021 здійснено 18 операцій зі зняття готівки в банкоматі 67627153 в загальному розмірі 89 561,73 грн.
15.06.2021 ОСОБА_1 повідомила банку в телефонному режимі про вчиненні щодо неї шахрайські дії.
01.06.2021 ОСОБА_1 звернулася до Куп`янського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області із заявою щодо вчинення невідомими особами шахрайства.
Згідно Витягу з ЄРДР № 12021226100000392 від 15.06.2021 вбачається, що 15.06.2021 до чергової частини Куп`янського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області надійшов рапорт від о/у ВКП Куп`янського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про те, що в ході проведення перевірки по матеріалах зареєстрованих в ЖЄО під № 4801 від 01.06.2021 за заявою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо вчинення відносно заявниці шахрайських дій, в діях невстановленої особи вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Допитана в ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_1 дала показання, що 19.05.2021 року близько 21:30 вона повернулась додому з прогулянки, її мобільний телефон знаходився вдома. Коли вона взяла до рук мобільний телефон то побачила СМС- повідомлення від Vodafon, у вказаному повідомленні було вказано « ОСОБА_2 мобільний номер телефону ( НОМЕР_3 ) буде заблоковано, якщо Ви не замовляли блокування то негайно зателефонуйте на м.т.» (який вона не запам`ятала). Та вона хотіла зателефонувати, але сім-картка вже була заблокована. Близько 21:50 з мобільного телефону свого чоловіка вона зателефонувала на вказаний в смс-повідомленні номер телефону та хотіла розібратися в ситуації. На що оператор відповів, що її питання розглянеться вранці та оператори зателефонують на мобільний її чоловіка (0665894243). 
20.05.2021, перебуваючи на своєму робочому місці, її знайомі почали говорити та попереджати про ймовірні наслідки та про те, що це можуть бути шахраї. Близько 10:00 з мобільного номеру телефону своїх колег вона зателефонувала оператору, який відповів, що саме зараз розглядається питання, яке було поставлене нею та пообіцяв зателефонувати на мобільний номер телефону її чоловіка. Близько 11:30, так як їй ніхто з операторів не телефонував, вона знову їм зателефонувала з мобільного телефону колег, слухавку взяла дівчина, якій вона повідомила, що телефонувала та повідомила ціль, в цей час дівчина - оператор поставила їй питання «Так може заблокувати ОСОБА_2 номер?» вона відповіла «Так». 
21.05.2021 вона поїхала до магазину «Vodafon», який розташований в магазині «АТБ», за адресою: АДРЕСА_1 . Працівникам «Vodafon» вона повідомила про ситуацію, яка склалась на передодні та працівники магазину повідомили їй, що вона не перша, яка хоче зареєструвати сім-картку до паспорту через вказані обставини. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 на її мобільний номер телефону почали надходити смс-повідомлення з різних фінансових установ про схвалення кредитів та їй стало відомо, що на її ім`я було оформлено кредит, а саме: в ТОВ «Служба миттєвого кредитування», сума кредиту 3 100 грн., ТОВ «Укркредит фінанс», сума кредиту 10 000 грн., ТОВ «Універсал банк», сума кредиту 90 000 грн.
Після цього, вона знову вирішила написати заяву до поліції, так як збагнула, що зміною сім-картки проблему не вирішити. Після даних повідомлень вона відразу поїхала до поліції для написання заяви, але по приїзду до поліції їй повідомили, що нічого страшного, не варто звертати увагу та вони вирішили написати заяву.
01.06.2021 нею було написано заяву до Куп`янського районного відділу поліції про те, що невідомі особи скоїли несанкціонований доступ до її сім-картки та оформили кредити на різні суми в різних фінансових установах.
Згодом їй стало відомо, що 20.05.2021 о 03-43-58 невідомі особи, використовуючи несанкціонований доступ до її сім карти (0950782900), сформували заявку на отримання кредиту в ТОВ «Служба миттєвого кредитування», сума кредиту 3 100 грн., станом на 07.07.2021 заборгованість за вказаним кредитом – 8 687, 44 грн.
20.05.2021 о 03-30-56 невідомі особи, використовуючи несанкціонований доступ до її сім карти (0950782900), сформували заявку на отримання кредиту в ТОВ «Укркредит фінанс», сума кредиту 10 000 грн., станом на 07.07.2021 заборгованість за вказаним кредитом – 17 300, 00 грн.
20.05.2021 о 02-59-10 невідомі особи, використовуючи несанкціонований доступ до її сім карти (0950782900), сформували заявку на отримання кредиту в ТОВ «Універсал банк», сума кредиту 90 000 грн., станом на 07.07.2021 заборгованість за вказаним кредитом – 90 673,87, 01 грн.
Вона звернулась до ТОВ «Універсал банк» з метою отримання інформації стосовно отриманого кредиту, на що їй було повідомлено про операції, які відбулись у період часу з 02:51:18 20.05.2021 до 04:01:59 20.05.2021, а саме: загалом за картою MONOBANK було знято 90 114,77 грн.
15.06.2021 в ході спілкування з працівниками Monobank, де вона прохала працівників допомогти відновити пін-код до картки їх банку, якою вона не користувалась жодного разу. Їй стало відомо про те, що її банківська картка була не активною та в ніч з 19.05.2021 на 20.05.2021 її було перевипущено на нову.
Вказане підтверджується протоколом допиту потерпілої від 17.08.2021, який наявний в матеріалах справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ КБ «Приватбанк»).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (який діяв на час здійснення операцій за карткою ОСОБА_1 ) платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.
Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.
Відповідно до статті 14 цього Закону користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.
Постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року №164 затверджено Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, яким встановлені загальні вимоги Національного банку до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням.
В силу цього Положення:
- платіжний інструмент може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, потрібну для ініціювання платіжної операції. Платіжний інструмент, за допомогою якого можна ініціювати платіжну операцію, має давати змогу ідентифікувати емітента. Платіжний інструмент (крім передплаченого платіжного інструменту), за допомогою якого можна ініціювати платіжну операцію, має бути персоналізований емітентом (пункт 23);
- платіжні інструменти використовуються для ініціювання платіжних операцій з рахунків та/або електронних гаманців, відкритих у надавачів платіжних послуг відповідно до законодавства України (пункт 103);
- користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень; надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором (пункт 136);
- емітент зобов`язаний: забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення); зберігати інформацію, надану користувачем для здійснення контактів із ним, протягом строку дії договору; забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання платіжного інструменту після отримання такого повідомлення; забезпечити користувачу можливість у будь-який час повідомити емітента про потребу розблокування або заміни (перевипуску) платіжного інструменту; повідомляти користувача про виконання операцій з використанням платіжного інструменту; реєструвати та протягом строку, передбаченого нормативно-правовими актами Національного банку, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування емітентом користувача та користувачем емітента, надавати користувачу таку інформацію за його письмовим зверненням. Емітент зобов`язаний зазначити дату і час одержання повідомлення користувача про втрату платіжного інструменту під час реєстрації повідомлення;
- емітент у разі невиконання ним обов`язку з інформування користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від виконання таких операцій. Обов`язок емітента щодо повідомлення користувача про виконані операції з використанням платіжного інструменту користувача є виконаним у разі: інформування емітентом користувача про кожну виконану операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; відмови користувача від отримання повідомлень емітента про виконані операції з використанням платіжного інструменту користувача, про що зазначено в договорі з користувачем;
- користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом (пункт 140);
- емітент зобов`язаний надавати ПІН, індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням платіжного інструменту, лише держателю платіжного інструменту в порядку, визначеному договором (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення);
- власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (пункт 146).
Висновки суду.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Сторони визнали, що між ними укладений електронний договір та відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка «Монобанк» НОМЕР_2 .
Згідно паспорту споживчого кредиту Чорної картки «Монобанк», сума ліміту у гривнях від 0 до 500 000, в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку.
Крім того, відповідно до п. 5.3 Умов та правил обслуговування АТ «Універсал банк» клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатку, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством.
ОСОБА_1 здійснювала керування банківським рахунком за допомогою мобільного додатку «Монобанк».
Відповідно до виписки (рух коштів) по картці/рахунку № НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 , 20.05.2021 з цього рахунку у період часу з 02:45:12 год. 20.05.2021 до 02:25:22 20.05.2021 здійснено 18 операцій зі зняття готівки в банкоматі 67627153 в загальному розмірі 89 561,73 грн.
15.06.2021 ОСОБА_1 повідомила банку в телефонному режимі про вчиненні щодо неї шахрайські дії.
01.06.2021 ОСОБА_1 звернулася до Куп`янського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області із заявою щодо вчинення невідомими особами шахрайства.
Згідно Витягу з ЄРДР № 12021226100000392 від 15.06.2021 вбачається, що 15.06.2021 до чергової частини Куп`янського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області надійшов рапорт від о/у ВКП Куп`янського РВП старшого лейтенанта поліції Олексія Паркаренка про те, що в ході проведення перевірки по матеріалах зареєстрованих в ЖЄО під № 4801 від 01.06.2021 за заявою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо вчинення відносно заявниці шахрайських дій, в діях невстановленої особи вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Отже, ключовим питанням є те, хто зі сторін договору несе відповідальність за здійснення цих платіжних операцій від 20.05.2021.
Згідно п. 8.10 Умов і правил обслуговування фізичних осіб в AT «УНІВЕРСАЛ Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Ваnk (далі - Умова і правила), у редакції, що діяла на момент укладення Договору, Клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту заяви Клієнта, поданої до контактного центру Банку за допомогою каналів дистанційного обслуговування, про блокування картки /рахунку/ на рух коштів, номери мобільного телефону на надання банківських послуг.
Згідно з п. п. 2, 5, 6, 8, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним, контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем, після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку, ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.
Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі №127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог».
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження №61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18) зазначено, що: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.
Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.
Отже, саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.
Вказані висновки містяться у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Посилання банку на ту обставину, що до моменту повідомлення клієнтом Банку, ризик збитків від здійснення операцій несе саме клієнт, заслуговують на увагу.
За своїми правовими ознаками договір банківського рахунку є консенсуальною та двосторонньою угодою, при укладенні якої банк бере на себе зобов`язання прийняти та зарахувати на рахунок клієнта належні йому грошові кошти, а також виконувати грошові операції по рахунку за розпорядженням клієнта.
Кошти з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність отримувача, який має виключне право розпоряджатися ними, а банк, у свою чергу, в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо).
При цьому клієнт зобов`язаний: не допускати використання електронного платіжного засобу сторонніми особами; забезпечити неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль, картковий пароль, ПІН, CVV2\CVC2, строк дії та номер платіжної картки, а також іншої авторизаційної та ідентифікаційної інформації, яка надає доступ до банківського рахунку; забезпечити захист свого мобільного телефону та SIM-карти, які використовуються ним під час дистанційного банківського обслуговування; негайно повідомляти банк про помилкові та неналежні перекази.
Невиконання клієнтом цих обов`язків унеможливлює відповідальність банку за неналежне списання коштів із банківського рахунку клієнта.
Якщо дії або бездіяльність клієнта призвели до втрати або використання третіми особами інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за банківським рахунком, то відповідальність за такі операції несе особисто клієнт, а банк не несе відповідальності за збитки, завдані клієнту, від цих операцій.
Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що відповідач проявила необачність та з необережності порушила зобов`язання, не вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, недопущення заборгованості за кредитним договором, фактично списання грошових коштів з карткового рахунку відбулося за її згоди, втрата грошей сталася через власну недбалість по захисту власних персональних даних, а тому вона має нести відповідальність за порушення зобов`язання.
З цих же підстав у банку не було можливості оскаржити ці транзакції через платіжну систему.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь банку 99 444,01 грн. заборгованості за кредитним договором від 11.01.2020, яка виникла станом на 12.11.2023.
ОСОБА_1 не позбавлена можливості в межах кримінального провадження пред`явити цивільний позов до особи, яка заволоділа її коштами, про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Щодо тверджень відповідача, що оскільки за відсутності її волі та розпорядження були здійснені відповідні платіжні операції, банком підвищено ліміт о 3 годині ранку, вона фактично не користувалася карткою, суд зазначає, що за приписами ст.ст. 1066, 1068 Цивільного кодексу України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Суд звертає увагу на те, що саме клієнт зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та негайно повідомляти банк про операції, які не виконувалися ним. До моменту такого повідомлення відповідальність у повному обсязі за всі операції несе виключно клієнт.
Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн .
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 207, 509, 526, 546, 549, 610, 614, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1049, 1054-1055 Цивільного кодексу України, суд – 

ПОСТАНОВИВ:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором –задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.01.2020 року, станом на 12.11.2023, у розмірі 99 444 (дев`яносто дев`ять тисяч чотириста сорок чотири) грн. 01 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) – 99 444,01 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривені 00 копійок.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Учасники справи:
позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19;
відповідач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: В.В. Барабанова