20.05.2026 
Справа № 721/501/26
Провадження 3/721/487/2026

П О С Т А Н О В А
Іменем України

Суддя Путильського районного суду Чернівецької області Стефанко У.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні с-ще Путила матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 185-10 КУпАП, які надійшли з відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
У С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.04.2026 серії ЗхРУ 003500Е, 15.04.2026 року о 03 год. 10 хв прикордонним нарядом "Група реагування" був виявлений та затриманий ОСОБА_1 на напрямку 672 прикордонного знаку на відстані 1000 м до лінії державного кордону на території н.п. Селятин, Вижницького району Чернівецької області, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, за злісну непокору законній вимозі військовослужбовців ДПС України а саме: на неодноразово повторену вимогу зупинитися не реагував та здійснив спробу втечі. 
Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 14 квітня 2026 року близько 23 год перебував у центрі села Селятин, цього ж дня працівники прикордонної служби, побачивши його у камеру спостереження, затримали та доставили до КРП, де тримали його до 10:00 год 15.04.2026. протокол відносно нього склали на наступний день, зазначивши датц затримання 03:00 15.04.2026. Також пояснив, що не вчиняв злісну непокору працівникам прикордонної служби з огляду на те, що перебував у нетверезому стані і фізично не міг вдатися до втечі. Просив суд провадження у справі закрити. 
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, при цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно вимог ст.ст.251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідност.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом ( посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Так, диспозицією ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року визначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП необхідно встановити чи були законні розпорядження, а також чи була відмова виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України.
Судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ №003500Е від 15.04.2026 року не вказано, які саме законодавчо обґрунтовані вимоги працівника прикордонної служби, тобто акти, юридично рівнозначні наказам, що виражені у категоричній формі, були висунуті працівником прикордонної служби та в подальшому не виконані ОСОБА_1 . Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівнику прикордонної служби при виконанні ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суду не надано.
Разом з тим у вказаному вище протоколі, в порушення вищевказаних вимог законодавства, не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено: яким нормативним актом передбачено законність вимоги працівника Державної прикордонної служби України при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст. 185-10 КУпАП є бланкетною нормою закону.
Згідно наданого у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 вбачається, що 14 квітня 2026 року близько 23 год перебував у центрі села Селятин, цього ж дня працівники прикордонної служби, побачивши його у камеру спостереження, затримали та доставили до КРП, де тримали його до 10:00 год 15.04.2026. протокол відносно нього склали на наступний день, зазначивши датц затримання 03:00 15.04.2026. Також пояснив, що не вчиняв злісну непокору працівникам прикордонної служби з огляду на те, що перебував у нетверезому стані і фізично не міг вдатися до втечі.
Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять письмових доказів, що вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення місці і часі ОСОБА_1 на неодноразову повторену вимогу зупинитись не реагував та здійснив спробу втечі, як то зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
У протоколі, в порушення вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, не зазначено законні вимоги представника Державної прикордонної служби та в чому полягало законне розпорядження чи вимога представника Державної прикордонної служби.
До протоколу не додано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, зокрема відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інші беззаперечні докази, які б вказували саме на злісну непокору ОСОБА_1 .
Вказані факти та обставини викликають сумнів в правомірності складеного протоколу.
З огляду на досліджені у справі докази, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 вчинення злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків.
Інших доказів, які б підтверджували факт вчинення злісної непокори ОСОБА_1 судом також не встановлено.
У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства, не може бути належним доказом у даній справі.
Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає їх недостатніми для здійснення переконливих висновків, які поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП слід закрити, за відсутністю події і складу цього правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст.185-10, ст.247 КУпАП, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КпАП України.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Уляна СТЕФАНКО