09.06.26
22-ц/812/1197/26
Провадження № 22-ц/812/1197/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
09 червня 2026 року м. Миколаїв
справа № 489/5236/23
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого Коломієць В.В.  
суддів Серебрякової Т.В., Тищук Н.О.,
із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,
переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником – адвокатом Бараненко Дмитром Володимировичем – на рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 27 березня 2026 року під головуванням судді Кокорєва В.В., повне судове рішення складено цього ж дня,
У С Т А Н О В И В:
У серпні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позивач зазначав, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з чим 17 лютого 2022 року підписав заяву, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг. Ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 17 лютого 2022 року відповідач отримав картку типу: преміальна картка Infinite з кредитним лімітом до 800 000 грн.
Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань, що призвело до заборгованості за кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 17.07.2023 року в розмірі 450 702 грн 48 коп., яка складається з 410 372 грн 12 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 40 330 грн 36 коп. – заборгованість за простроченими процентами.
Згодом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» неодноразово зменшувало позовні вимоги, остаточно просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість станом на 19.11.2025 року в розмірі 151 602 грн 48 коп. заборгованості за тілом кредиту.
Представник відповідача – адвокат Бараненко Д.В. – у заяві – клопотанні про відкладення розгляду справи від 16.03.2026 року - визнав наявність у ОСОБА_1 кредитної заборгованості в розмірі 141 602 грн 48 коп.
Рішенням Інгульського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2026 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 17 лютого 2022 року (за простроченим тілом кредиту), яка станом на 17 березня 2026 року складає 141 602 грн 48 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2828 грн 15 коп.
Ухвалюючи рішення суд виходив з того, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за наданим кредитом, що підлягає стягненню. 
Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_1 – адвокат Бараненко Д.В. - подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив його скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання щодо відкладення розгляду справи, пославшись виключно на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи. Водночас у рішенні суду відсутня належна мотивація такої відмови, суд зазначив, що справа неодноразово відкладалась, однак не навів жодної конкретизації таких обставин, зокрема не зазначив, з яких підстав та з чиєї ініціативи відбувались попередні відкладення, а також не обґрунтував, яким чином це впливає на можливість задоволення заявленого клопотання відповідача. Сам по собі факт попередніх відкладень судового розгляду не може автоматично свідчити про недоцільність подальшого відкладення розгляду справи без належної оцінки конкретних обставин фактично. На думку представника відповідача, відкладення розгляду не порушувало б принцип розумності строків та було зумовлене необхідністю належної підготовки до судового розгляду та вчинення подальших процесуальних дій, зокрема подання клопотання щодо укладення мирової угоди або погодження порядку розстрочення виконання зобов`язання. Окрім цього, зазначає, що відповідач після ухвалення рішення суду першої інстанції продовжує добровільне часткове погашення заборгованості. Так, відповідачем 11.04.2026 р. додатково сплачено 40 000 грн., у зв`язку з цим фактичний розмір заборгованості станом на день подання апеляційної скарги є меншим, ніж визначено рішенням суду першої інстанції. За таких обставин суд першої інстанції фактично розглянув справу виключно на підставі доводів позивача, що призвело до порушення принципів змагальності сторін, рівності учасників процесу та забезпечення права на справедливий суд, а також ухвалення рішення без урахування фактичної поведінки відповідача щодо добровільного виконання зобов`язання.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає апеляційну скаргу безпідставною, рішення суду законним і обґрунтованим. Вказує, що суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Так, справа перебувала на розгляді з вересня 2023 року та за майже три роки відповідач мав достатньо часу для подання відзиву, надання доказів або укладення мирової угоди. Не може бути підставою для скасування рішення і здійснення платежів на погашення заборгованості після ухвалення рішення, такі виплати підлягають врахуванню на стадії виконання рішення суду і не є доказом незаконності самого рішення. З урахуванням викладеного, позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
В судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони не з`явились, про дату, місце і час розгляду справи належним чином повідомлені. Від представника ОСОБА_1 – адвоката Бараненко Д.В. – надійшла заява про розгляд справи без участі його та відповідача, також зазначає, що підтримує доводи і вимоги апеляційної скарги. Від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - адвоката Шевченка А.О. – також надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав. 
Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 17 лютого 2022 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір б/н у вигляді заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у "ПриватБанку", згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідно до Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана відповідачем 17.02.2022 року, тип кредиту зазначений як відновлювальна кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 200000 грн. для карт "Універсальна", 200000 грн. для карт "Універсальна голд", 300000 грн. для преміальної картки Platinum, 300000 грн. для преміальної картки World Black Edition, 300000 грн. для преміальної картки VISA Signature, 400000 грн. для преміальної картки World Elite, 800000 грн. для преміальної картки Infinite; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом; процентна ставка (відсотків річних): 36,6% - для преміальних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature; тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 72% річних (т. 1 а.с. 26-43).
Факт користування ОСОБА_1 кредитними коштами підтверджуються випискою по картковому рахунку відповідача (т. 1 а.с. 9-23). 
Судом першої інстанції також встановлено, що свої обов`язки по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_1 виконував неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка під час судового розгляду справи була частково погашена відповідачем та станом на 17.03.2026 року становить 141 602 грн. 48 коп. заборгованості за тілом кредиту.
Матеріали справи не містять заперечень відповідача проти викладених обставин.
Про наявність у ОСОБА_1 кредитної заборгованості в розмірі 141 602 грн 48 коп. було зазначено представником відповідача – адвокатом Бараненко Д.В. – у клопотанні про відкладення розгляду справи від 16.03.2026 року (т. 2 а.с. 127). 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. 
За приписами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладені вимоги закону та встановлені обставини справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за тілом кредиту станом на 17.03.2026 року в розмірі 141 602 грн. 48 коп. 
Колегія суддів не вбачає підстав для заперечення такого висновку, оскільки він ґрунтується на обставинах справи, повно та всебічно досліджених доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, належним чином оцінених судом.
Аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, не можуть бути прийняті до уваги.
Так, наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені статтею 223 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною другої вказаної статті встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;
5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
Частиною третьою статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:
1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;
2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;
3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;
4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (частина четверта статті 223 ЦПК України).
З матеріалів справи слідує, що справа розглядалась судом майже три роки, що значно перевищує передбачений статтею 210 ЦПК України строк розгляду справи по суті, неявка відповідача та його представника в судове засідання була не першої і розгляд справи відкладався неодноразово, а клопотання представника відповідача – адвоката Бараненко Д.В. про відкладення розгляду справи було мотивоване його хворобою, проте доказів на підтвердження вказаної обставина до клопотання не було надано, як не було їх надано і до суду апеляційної інстанції.
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності відповідача та його представника.
Посилання апеляційної скарги на те, що у зв`язку із невідкладенням розгляду справи судом не було враховано, що 11 квітня 2026 року ОСОБА_1 було сплачено 40 000 грн. на погашення кредитної заборгованості, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують того факту, що на час ухвалення оскаржуваного рішення заборгованість була саме у тому розмірі, як визначив суд першої інстанції. 
Отже, апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, суд вирішив справу згідно з нормами матеріального права, які підлягали застосуванню за даними правовідносинами, дав належну правову оцінку доказам, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду.
З огляду на результати апеляційного перегляду справи відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
УХ В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником – адвокатом Бараненко Дмитром Володимировичем, залишити без задоволення.
Рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку і випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України. 

Головуючий   В.В. Коломієць

Судді:   Т.В. Серебрякова

Н.О. Тищук

Повне судове рішення складено 15 червня 2026 року