ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 187/711/26
2/0187/545/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2026 р.
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі 
головуючого судді Соловйова І.М.,
за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П.,
за участі представника позивача Бортенко О.А.,
розглянувши в селищі Петриківка у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу 
за позовом Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області
до ОСОБА_1 
про позбавлення батьківських прав,-
ВСТАНОВИВ:
16 квітня 2026 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку щодо її малолітніх дітей: 
1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
3. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовна заява мотивована тим, що відповідачка систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання малолітніх дітей. З 03 липня 2025 року діти перебувають на обліку Служби у справах дітей як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку з незабезпеченням матір`ю належних умов проживання та повноцінного харчування. За результатами обстеження умов проживання сім`ї від 08 квітня 2026 року встановлено вкрай незадовільний санітарно-гігієнічний стан житла та повну відсутність продуктів харчування. Наймолодшу дитину віком 10 місяців було екстрено госпіталізовано до дитячого відділення лікарні з критичним дефіцитом ваги (5,8 кг), викликаним тривалим голодуванням. Позивач указує на факти залишення відповідачкою малолітніх дітей без нагляду та їжі на тривалий час (понад три доби), що становило реальну загрозу їхньому життю та здоров`ю. Крім того, відповідачка ухиляється від забезпечення освітніх потреб старшої дитини, яка систематично і без поважних причин пропускає навчання в ліцеї. Мати не цікавиться успішністю доньки, не реагує на зауваження педагогів, поводиться агресивно та надає недостовірну інформацію щодо причин відсутності дитини в закладі освіти. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач також зазначає, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, а в її квартирі сторонні особи постійно вживають спиртне та нецензурно висловлюються у присутності дітей. Профілактичні заходи, які неодноразово проводилися працівниками поліції та соціальних служб, позитивних результатів не дали, оскільки відповідачка поведінки не змінила та належних висновків не зробила. У зв`язку з наявністю безпосередньої загрози життю та здоров`ю дітей, 09 квітня 2026 року виконавчим комітетом селищної ради прийнято рішення про їх негайне відібрання у матері. Орган опіки та піклування в особі Комісії з питань захисту прав дитини надав висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки подальше перебування дітей з матір`ю суперечить їхнім найкращим інтересам. На підставі статті 164 Сімейного кодексу України позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав стосовно трьох малолітніх дітей з метою захисту їхніх прав та законних інтересів.
Ухвалою суду від 21 квітня 2026 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 18 травня 2026 року.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неприбуття не повідомила, правом на відзив не скористалися.
Позивач в підготовчому содовому засіданні підтримала позов.
Ухвалою суду від 18.05.2026 справу призначено до судового розгляду по суті.
Відповідачка в судове засідання знову не з`явилися, про причини неприбуття не повідомила.
Позивач в судовому засіданні підтримала позов просила його задовольнити.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є матір`ю:
1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , видане Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відомості про батька дитини ОСОБА_2 записані відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 08 листопада 2022 року № витягу 0003743220; 
2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , видане Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Відомості про батька дитини ОСОБА_3 записані відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 22 червня 2022 року № витягу 00036107084;
3. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , видане Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Відомості про батька дитини ОСОБА_4 записані відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 21 липня 2025 року № витягу 00052525315.
Згідно Акта обстеження умов проживання від 26 вересня 2024 року виданого Петриківською селищною радою, встановлено, що ОСОБА_5 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , спільно зі своїми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На час перевірки в будинку брудно, речі та сміття розкидані по будинку. Постільна білизна брудна. Запасу їжі в наявності не має. Повсюди брудний посуд. З ОСОБА_1 проведено профілактично-роз`яснювальна бесіда, щодо належного виконання неї батьківських обов`язків. Рекомендовано терміново навести лад в будинку, забезпечити дітей продуктами харчування.
Відповідно Акта обстеження умов проживання від 03 липня 2025 року виданого Петриківською селищною радою, встановлено, що ОСОБА_5 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , спільно зі своїми дітьми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На час перевірки умови проживання не задовільні у будинку дуже брудно, речі та сміття розкидані по будинку. Постільна білизна брудна. Запас їжі мінімальний. У кімнаті з новонародженою дитиною бігає та спить велика собака. З ОСОБА_1 проведено профілактично-роз`яснювальна бесіда, щодо належного виконання неї батьківських обов`язків. Рекомендовано терміново навести лад в будинку, забезпечити дітей продуктами харчування та обов`язково в найкоротший термін зареєструвати новонароджену дитину та отримати свідоцтво про народження.
Відповідно до наказу № 19 від 03 липня 2025 року Петриківської селищної ради ОСОБА_2 взято на облік як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах. 
Відповідно до наказу № 20 від 03 липня 2025 року Петриківської селищної ради ОСОБА_3 взято на облік як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах. 
Відповідно до наказу № 21 від 03 липня 2025 року Петриківської селищної ради ОСОБА_4 взято на облік як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах
Відповідно до доповідної записки завідуючої Курилівської АЗПСМ Миршавки В.М. від 04 липня 2025 року встановлено, що в Єлизаветинській амбулаторії ЗПСМ знаходиться на обліку у сімейного лікаря ОСОБА_1 , яка на вихованні має трьох малолітніх дітей ОСОБА_6 , яка щеплена за календарем згідно віку, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вага при народженні 3,550 кг. Дитина знаходиться на грудному вигодовуванні і її вага на час перевірки складає 3,900 кг. Діти проживають в окремих кімнатах, але все помешкання в незадовільному стані, в кімнатах брудно, одяг іграшки розкидані по кімнатах, багато сміття. Килим брудний (засохлі фекалії) в кімнаті знаходиться собака, яка там проживає.
Відповідно до доповідної записки лікаря загальної практики Єлизаветівської АЗПСМ Четверик О.І. від 09 січня 2026 року встановлено, що ОСОБА_1 , яка має на вихованні трьох малолітній дітей ігнорує виклики сімейного лікаря для профілактичних оглядів та щеплень дітей, 08 січня 2026 року при огляді новонародженого ОСОБА_4 , виявлено дефіцит маси тіла та рахіт середнього ступеня тяжкості. Запас дитячого харчування відсутній, при повторному відвідуванні родини ОСОБА_1 , 09 січня 2026 року хвіртку ніхто не відчинив на дзвінки не відповідає.
Згідно Акта обстеження умов проживання від 20 січня 2026 року виданого Петриківською селищною радою, встановлено, що ОСОБА_5 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , спільно зі своїми дітьми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На час перевірки у будинку речі та сміття розкидані по будинку. Діти сплять на одному ліжку з матір`ю.
Відповідно до довідки № 62 від 16 лютого 2026 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , також за даною адресою зареєстровані її діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
Відповідно Акта обстеження умов проживання від 19.02.2025 виданого Петриківською селищною радою, встановлено, що ОСОБА_5 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , спільно зі своїми дітьми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На час перевірки умови проживання не належні у будинку дуже брудно, речі та сміття розкидані по будинку. Запас їжі відсутній, у будинку стоїть сильний запах затхлого сміття, бо його ніхто не виносить. Запас готової їжі відсутній.
Згідно характеристики наданої Петриківською селищною радою стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що та спільно зі своїми дітьми ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою також проживає брат ОСОБА_1 , ОСОБА_10 разом зі своєю родиною (дружиною та трьома дітьми), які постійно сваряться між собою. ОСОБА_1 , одинока, багатодітна мати, малозабезпечена, не працює. 07.04.2026 до Єлизаветівського старостату надійшло усне звернення від сусідки ОСОБА_1 про, те що остання часто залишає дітей одних надовго, їсти не готує. За інформацією ліцею, старша донька ОСОБА_11 тривалий час не відвідує заняття, залишається з меншими братами вдома. 
Відповідно до інформації наданої директором Єлизаветівського ліцею від 07 квітня 2026 року № 67, встановлено, що ОСОБА_2 навчається у 3-му класі . Часто пропускає уроки без поважних причин. За перший семестр дитина відвідувала навчальний заклад тільки 26 днів із 80. Дитини виховується у неповні сім`ї, має молодших братиків, за якими постійно доглядає за відсутності матері. Мати не цікавиться успіхами доньки, на звернення класного керівника реагує агресивно, не сприймає зауваження, поради. На запитання чому дитина пропускає уроки говорить неправду, вживає алкогольні напої дуже часто. У приміщенні де знаходяться неповнолітні діти постійно знаходяться сторонні особи, які вживають алкоголь, виражаються нецензурними словами. Мати приготування їжі для дітей не займається. Діти часто голодні, але продукти для приготування є. ОСОБА_12 випадки побиття ОСОБА_13 , за те що, щось зробила не так (зі слів ОСОБА_13 ). Всі спроби відвідати ОСОБА_13 вдома виявилися безрезультатними, оскільки двері ніхто не відчинив.
Згідно характеристики наданої ОСОБА_14 ліцеєм на ОСОБА_6 встановлено, що дитина навчається у 3-му класі . Часто пропускає уроки без поважних причин. За перший семестр дитина відвідувала навчальний заклад тільки 26 днів із 80. ОСОБА_13 має навчальні досягнення достатнього рівня. Слухає учбовий матеріал, працює самостійно і з допомогою вчителя. На уроках не завжди уважна, але старається. Спокійно реагує на зауваження, на запитання вчителя дає правильні відповіді. Труднощів у засвоєнні навчального матеріалу не має, але через часті пропуски відстає у навчанні від однолітків. На контакт з учителем іде відкрито, але просить не говорити матері, бо вона буде сваритися. Конфлікту з однокласниками не має, агресії не проявляє з однолітками спілкується спокійно. Зовнішній вигляд учениці не завжди охайний. Одяг одягає не по погоді і за цим ніхто не слідкує. Мати на звернення класного керівника реагує агресивно. Не приймає зауважень та порад. 
Відповідно до фотознімків, які заходяться в матеріалах справи, дійсно встановлено, що в будинку панує антисанітарія, речі розкидані по будинку, на кухні безлад купа немитого посуду в холодильнику запас їжі відсутній.
09 квітня 2026 року Петриківською селищною радою винесено рішення № 72 про негайне відібрання малолітніх дітей: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у матері ОСОБА_1 . 
Петриківською селищною радою підготовлено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки щодо малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через невиконання відповідачкою батьківських обов`язків.
Таким чином, встановлені судом обставини та досліджені докази, зокрема висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо ОСОБА_1 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є, на переконання суду, достатньо обґрунтованими, узгоджуються з інтересами дітей та відповідають фактичним даним, що містяться у досліджених письмових доказах.
В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН з прав дитини (1959 р.), Конвенції ООН про права дитини (1989 р.), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно – правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.
Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Як зазначено в Декларації ООН з прав дитини (1959 р.) «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».
Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. 
Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи які їх заміняють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У статті 7 Сімейного кодексу України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
У статті 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Відповідно до частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Позивач, як на підставу позбавлення батьківських прав посилається на пункт 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України.
При цьому, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно із ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Таким чином, досліджений судом висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на переконання суду є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дітей, оскільки відповідає фактичним даним, що містяться в досліджених судом письмових доказах.
Навпаки, поведінка відповідачки свідчить про її незаінтересованість у розгляді справи на її користь та свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків у розумінні статті 164 Сімейного кодексу України, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. За наведених обставин таке позбавлення буде законним, пропорційним та відповідатиме найкращим інтересам дітей.
Таким чином, відповідачка підлягає позбавленню батьківських прав щодо їх малолітніх дітей, а отже позов підлягає задоволенню.
Також, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у випадку, якщо відношення відповідача зміниться, що буде підтверджуватись належними доказами, можливим є поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статті 169 Сімейного кодексу України.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову в інтересах малолітніх дітей.
Згідно з частиною шостою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З огляду на задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подається юридичною особою, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 328,00 грн.
За таких обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 328,00 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268 Цивільно процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області – задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 щодо її малолітніх дітей:
1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
3. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 328,00 (три тисячі триста двадцять вісім грн 00 коп.) гривень на користь держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач – Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, місцезнаходження: пр. Петра Калнишевського 69, смт. Петриківка, Дніпровський район, Дніпропетровської області, 51800; код ЄДРПОУ 04339698.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .
Повне судове рішення складено 18 червня 2026 року.

Суддя        І.М. Соловйов