Справа№592/4169/26
Провадження №2/592/1683/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 червня 2026 року м.Суми 
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Онайка Р.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
установив:
Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 38981,71 грн, яка складається з:
- заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) 20746,85 грн;
- заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 957,74грн.,
- заборгованості по сплаті комісії (в тому числі прострочена) 17277,12 грн
а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 11200,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 21.09.2018 між АТ «МЕГАБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір №36-402-850-2-18-Г та на підставі договору факторингу укладеного 27.12.2024 між ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» (до якого перейшло право вимоги на підставі договору факторингу від 03.09.2024) до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №36-402-850-2-18-Г. З метою захисту своїх прав як нового кредитора за борговими зобов`язаннями відповідача, представник позивача звертається до суду та просить стягнути заборгованість у загальному розмірі 38981,71 грн. 
Ухвалою суду від 20.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, учасникам справи встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті позову, справу призначено до судового розгляду на 02.06.2026.
Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, клопотань про продовження процесуальних строків для подання відзиву від нього не надходило.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.
21.09.2018 ОСОБА_1 було підписано заяву №118176 на отримання кредиту на споживчі цілі у АТ «МЕГАБНК».
21.09.2018 Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 уклали Кредитний Договір №36-402-850-2-18-Г, за умовами якого зокрема загальний розмір кредиту 28026,91 грн, строк кредиту з 21.09.2019 по 20.09.2021, процентна ставка фіксована – 15 відсотків річних, реальна річна процентна ставка 121,749, розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості 3,15 відсотки від суми кредиту щомісячно, процентна ставка за користування кредитом понад строк 0,1 процента річних, договір підписано відповідачем.
Крім того, матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №36-402-850-2-18-Г від 21.09.2018, станом на 03.09.2024 становить 38981,71 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 20746,85 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 957,74 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 17277,12 грн.
Сума заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором підтверджується також виписками по особовим рахункам.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» уклали Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги (а.с. 15, 12-13) та відповідно до витягу з Додатку №1 до договору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, зокрема, й за Кредитним договором №36-402-850-2-18-Г від 21.09.2018 на загальну суму 38981,71 грн .
27.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» уклали Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги та відповідно до витягу з Додатку №1 до договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, зокрема, й за Кредитним договором №36-402-850-2-18-Г від 21.09.2018 на загальну суму 38981,71 грн .
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно з цією статтею ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог статей 525-526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, усупереч умовам кредитного договору та приписів законодавства відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК Єврокредит», ні на рахунки попередніх кредиторів.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свої зобов`язання, не погасив тіло кредиту, не сплатив відсотки, а тому відповідно до зазначених норм цивільного законодавства, з відповідача на користь ТОВ «ФК Єврокредит» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 21704,59 грн, яка складається з заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) 20746,85 грн та заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 957,74 грн.
Щодо вимог позивача в частині стягнення 17277,12 грн комісії за кредитним договором №36-402-850-2-18-Г від 21.09.2018, суд виходить з наступного.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»(справа № 204/224/21 від 06 листопада 2023 року).
Пунктом 2.8 кредитного договору №36-402-850-2-18-Г від 21.09.2018 передбачено, що розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в 3,15 відсотка від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Водночас, Кредитодавцем у даній угоді не обґрунтовано обов`язок Позичальника сплачувати комісію, а відтак така умова кредитного договору є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).
При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2662,40 грн.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 11200,00 грн.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомоги позивачем надано:
-копію ордера;
-копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю;
-копію договору про надання правничої допомоги №1/07;
-акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12096180 від 05.01.2026 на суму 11200,00 грн;
У постанові від 22 травня 2024 року № 754/8750/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, складність даної справи, яка була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, зважаючи на принципи співмірності судових витрат та співвідношення їх розміру до предмета спору, типовість справи для позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.
Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача у розмірі 2039,18 грн (21704,59*(2662,40+1000)/38981,71)
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором №36-402-850-2-18-Г від 21.09.2018 у розмірі 21704,59 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» судові витрати у розмірі 2039,18 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 02.06.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105, ЄДРПОУ 40932411.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 . 

Суддя Роман ОНАЙКО