РІШЕННЯ
Іменем України

08 червня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/837/25  	
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави, 
вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000,

в особі позивача Управління освіти Чернігівської міської ради,
проспект Перемоги, 141, м. Чернігів, 14013, 

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Каміно ЛТД”,
вул. Набережна Перемоги, 100, кв. 47, м. Дніпро, 49000,

предмет спору: про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю та стягнення штрафу в розмірі 3 986 000,00 грн

за участю повноважних представників сторін:
від позивача: Сердечнюк О.М. - адвокат, ордер на надання правничої допомоги серії СВ № 1174220, виданий 03.06.2026;
від відповідача: Пащенко В.І. – адвокат, довіреність від 25.08.2025 б/н;
від прокурора: Кравченко А.А. – прокурор відділу. 

У судовому засіданні 08.06.2026, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

22.08.2025, Чернігівською окружною прокуратурою, в інтересах держави в особі Управління освіти Чернігівської міської ради поданий позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “Каміно ЛТД” про визнання недійсними додаткових угод: № 1 від 08.08.2024, № 2 від 23.08.2024, № 3 від 30.09.2024 до договору про закупівлю № 24/612 від 02.08.2024 (далі – договір) та стягнення штрафу в сумі 3 986 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначає, що оскаржувані додаткові угоди є такими, що укладені з порушенням вимог діючого законодавства України, зокрема, п. 4 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, як наслідок підлягають визнанню недійсними в судовому порядку. Стягнення штрафних санкцій мотивоване невиконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної поставки товару.
Позов поданий у порядку частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), за місцем виконання договору (п. 5.2. місце поставки товару: заклади загальної середньої освіти міста Чернігова).
Суд прийняв позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання в справі на 17.09.2025; установив сторонам процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, в порядку статей 165 – 167, 178, 184 ГПК України (ухвала від 25.08.2025).
Відповідач, у належний строк, подав відзив на позов, яким проти задоволення позовних вимог заперечив, зокрема, з підстав порушення правил територіальної підсудності. Клопотав передати справу до Господарського суду Дніпропетровської області, за місцем реєстрації ТОВ “Каміно ЛТД” (зареєстрований згідно з відомостями внесеними до ЄДРПОУ: в м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 100, кв. 47, 49000). Також заявив клопотання про зупинення провадження в справі № 927/837/25, відповідно до п. 7 частини 1 статті 228 ГПК України, до перегляду судового рішення в подібних правовідносинах Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в справі № 924/698/23.
Відповідач також скористався правом поставити запитання Управлінню освіти Чернігівської міської ради та керівнику Чернігівської окружної прокуратури, в порядку статті 90 ГПК України.
Прокурор скористався правом на подачу відповіді на відзив та, в порядку статей 88, 90 ГПК України, надав відповіді на поставлені відповідачем запитання.
Суд, ухвалою від 17.09.2025, за клопотанням відповідача, зупинив провадження в справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 924/698/23, в межах якої вирішувалося питання щодо правил застосування альтернативної підсудності, визначені положеннями частин 1 та 5 статті 29 ГПК України.
03.04.2026, Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, в справі № 924/698/23 винесено постанову (текст оприлюднений 10.04.2026), у якій зроблений висновок, що для застосування, установлених частиною 5 статті 29 ГПК України, правил альтернативної територіальної підсудності, спір між сторонами має бути таким, що виник із договору, однак не обов`язково спором про його виконання. Чинним процесуальним законодавством, для застосування правил альтернативної підсудності, визначених частиною 5 статті 29 ГПК України, не вимагається здійснення аналізу та визначення місця виконання кожного з обов`язків сторін за договором (п. 21, п. 23).
Беручи до уваги висновки Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.04.2026 у справі № 924/698/23, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи № 927/837/25 до Господарського суду Дніпропетровської області, за місцем реєстрації Товариства, позаяк прокурором вірно визначено підсудність цього спору (частини 1, 5 статті 29 ГПК України).
Суд, ухвалою від 20.04.2026, поновив провадження в справі, підготовче засідання призначив на 04.05.2026.
04.05.2026, суд, у порядку частини 3 статті 177 ГПК України, продовжив підготовче провадження на 30 календарних днів, відклав судове засідання на 18.05.2026, про що позивач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України, засобами електронного зв`язку в підсистемі Електронний суд.
Відповідач клопотав зупинити провадження в справі, в порядку п. 7 частини 1 статті 228 ГПК України, до вирішення Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 916/270/25.
За п. 7 частини 1 статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження в справі, в разі перегляду судового рішення в подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Здійснивши аналіз підстави передачі ВС у складі КГС на розгляд об`єднаної палати справи № 916/270/25 (ухвала від 11.02.2026) за позовом заступника керівника Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів, Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області та Південного офісу Держаудитслужби до відповідача, ТОВ «Котовський асфальтобетонний завод», про визнання недійсною додаткової угоди до договору та стягнення штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що обставини цієї справи не подібні до справи № 927/837/25, позаяк питання щодо ефективності обраного прокурором способу захисту для категорії справ про визнання недійсними додаткової угоди до договору щодо продовження строку його дії через відтермінування строків виконання робіт, котрі виконані та оплачені на час звернення до суду з відповідним позовом, пов`язане з відсутністю в договорі умов щодо відповідальності підрядника за прострочення виконання зобов`язань, що не відповідає обставинам спору в справі № 927/837/25. 
Суд відхилив як безпідставне клопотання відповідача про зупинення провадження в справі № 927/837/25, на підставі п. 7 частини 1 статті 228 ГПК України (протокол судового засідання 18.05.2026).
18.05.2026, за результатами підготовчого засідання, суд постановив закрити підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 08.06.2026, у яке викликав повноважного представника позивача; зобов`язав Управління освіти Чернігівської міської ради письмово, в порядку статей 88, 90 ГПК України, надати відповіді на запитання, поставлені ТОВ «Каміно ЛТД» у відзиві на позов.
08.06.2026, у судове засідання прибули повноважні представники сторін та прокурор.
Суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав повноважних представників сторін та прокурора.
Прокурор просив позов задовольнити.
Представник позивача позов не підтримав, позаяк вважає, що відтермінування строків виконання договору про закупівлю № 24/612 від 02.08.2024, в частині поставки товару (шкільні меблі) на 68 календарних днів, не завдало Управлінню будь-яких негативних наслідків. 
Відповідач проти задоволення позову заперечив, звертав увагу, що до підписання договору про закупівлю № 24/612 від 02.08.2024, попередив позивача про неможливість виконання цього правочину в запропоновані строки (протягом 8 календарних днів після підписання договору), що не стало перешкодою для його укладення, оскільки в альтернативному варіанті замовник мав оголосити новий тендер на закупівлю товару, що відстрочило б його поставку на ще більший строк.
Письмові заяви сторін по суті позовних вимог.
Відповідач, у відзиві на позов, проти задоволення позовних вимог заперечив. Просив врахувати, шо до укладення договору про закупівлю № 24/612 від 02.08.2024, попереджав позивача листом від 01.08.2024, про неможливість виконання цього договору в узгоджені строки (по 10.08.2024), що зумовило, в подальшому, укладення оскаржуваних додаткових угод щодо відтермінування граничних строків поставки товару по 17.10.2024. Додатково, звертав увагу на ризики здійснення підприємницької діяльності Товариством в умовах воєнного стану, зокрема, нестабільне функціонування електричної мережі, в той час як від постачання електричної енергії повністю залежить його виробничий процес. За доводами відповідача, перша партія товару за договором поставлена 26.08.2024 (замість 20.09.2024, як зазначає прокурор), про що свідчить акт від 20.08.2024 № 20 та платіжні документи на оплату послуг з перевезення цієї партії товару, натомість видаткова накладна № 6 підписана сторонами пізніше, 20.09.2024, саме через недбалість замовника. Вказав на відсутність негативних наслідків для позивача, зумовлених відтермінуванням виконання зобов`язань за цим договором, зокрема, на недоведеність прокурором наявності збитків, завданих Управлінню освіти або ускладнення його діяльності, зокрема, в частині забезпечення сталого навчального процесу. Наголошував на надмірному розмірі штрафних санкцій (3 986 000 грн), що перевищують в двічі ціну договору (1 993 000,00 грн), що є неприпустимим та створює для відповідача значний фінансовий тягар, нівелює функцію неустойки, яка має стимулювати дотримання сторонами договірних зобов`язань, а не виконувати каральну функцію.
Прокурор, у відповіді на відзив, позов підтримав. За його доводами, перемога в тендері (закупівля за кошти місцевого бюджету) та укладення договору з одним строком поставки товару та подальше продовження строків його виконання (без документального підтвердження виникнення об`єктивних обставин неможливості вчасного виконання договірних зобов`язань, шляхом укладення оскаржуваних додаткових угод), є нечесною і недобросовісною діловою практикою, що свідчить про свідоме взяття відповідачем зобов`язань, які він не в змозі виконати (про що був обізнаний до укладення договору). За доводами прокурора, єдиним правовим наслідком неможливості виконати умови договору для переможця закупівлі (тендеру), є відмова від підписання такого договору, а не ініціювання внесення змін до такого договору після його укладення. Водночас, ТОВ «Каміно ЛТД» є господарюючим суб`єктом і несе ризик під час здійснення підприємницької діяльності, зокрема, в умовах воєнного стану, враховуючи, що договір про закупівлю укладений в 2024 році, тобто після початку повномасштабного вторгнення військ рф.
Суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:
10.07.2024, Управлінням освіти Чернігівської міської ради, на веб-порталі публічних закупівель «Prozorro», оприлюднено оголошення про відкриті торги за предметом закупівлі: « 39160000-1 Шкільні меблі (Шкільні меблі)», очікуваною вартістю 2 258 600,00 грн та строком поставки товару до 10.08.2024 (ID: UA-2024-07-10-007066-a). 
Закупівля товару проводилася за рахунок коштів місцевого бюджету Чернігівської міської територіальної громади у межах реалізації бюджетної Програми поліпшення матеріально-технічної бази закладів освіти м. Чернігова на 2024-2026 роки, яка затверджена рішенням Чернігівської міської ради від 31.07.2023 № 33/VIII, та коштів бюджету розвитку.
За протоколом щодо прийняття рішення уповноваженою особою Управління освіти ЧМР (датований 23.07.2024), переможцем закупівлі № UA-2024-07-10-007066-a визначено ТОВ «Каміно ЛТД» та прийнято рішення про намір укласти договір з переможцем торгів.
Перед підписанням договору по закупівлі № UA-2024-07-10-007066-a, ТОВ «Каміно ЛТД» звернулось з листом від 01.08.2024 № 1 до Управління освіти, з проханням розглянути питання продовження строків виконання зобов`язань по 30.09.2024, враховуючи, що закуплений товар, зокрема, має імпортні комплектуючі, для поставки яких потрібно більше часу.
Натомість, 02.08.2024, між Управлінням освіти ЧМР (покупець, позивач) та ТОВ «Каміно ЛТД» (постачальник, відповідач) укладений договір про закупівлю № 24/612, на момент підписання якого сторонами погоджено істотні умови, зокрема, предмет, ціну та строк виконання зобов`язань (по 10.08.2024), що відповідають умовам тендерної пропозиції переможця закупівлі (ID: UA-2024-07-10-007066-a).
Сторони, у пунктах 1.1. – 1.3. договору № 24/612, передбачили, що постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором протягом 2024 року поставити та передати у власність покупця товар у необхідній кількості та належної якості за предметом закупівлі ДК 021:2015-39160000-1 шкільні меблі (далі – товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар. Найменування (асортимент), кількість, якісні характеристики та ціна товару визначається у специфікації товару (додаток № 1) до договору, що є його невід`ємною частиною. Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.
Відповідно до пунктів 3.2., 3.3., 3.5., 4.1., 5.1., 5.2. договору № 24/612, загальна ціна договору визначається відповідно до специфікації товару (додаток № 1 до договору) та становить 1 993 000,00 грн, з ПДВ 332 166,67 грн, що включає в себе вартість товару та будь-які витрати постачальника, пов`язані з пакуванням, маркуванням, транспортуванням, вивантаженням товару в місці поставки товару (заклади загальної середньої освіти міста Чернігова).
Товар постачається покупцю транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP-склад покупця («Інкотермс» у редакції 2010 року) в упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження у межах термінів придатності установлених чинними нормативними документами.
Платіжні зобов`язання за договором виникають при наявності в покупця відповідних бюджетних призначень (бюджетних асигнувань) на 2024 рік. 
Оплата вартості товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару та виставлення відповідного рахунку.
Сторони в п. 5.3. договору № 24/612 встановили строк (термін) поставки товар до 10.08.2024. 
За пунктами 5.4., 5.8. договору № 24/612, датою поставки товару є дата підписання покупцем накладної (накладних) в місті поставки, зазначеному в п. 5.2. договору; перехід права власності на товар відбувається після виконання постачальником вимог пунктів 5.1. – 5.3., 5.5. договору та підписання повноважними представниками сторін усіх товаросупровідних документів.
За п. 6.3.1. договору № 24/612 постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару в асортименті, строки (час) та місце, що вказане в замовленні покупця. 
Сторони в п. 7.2. договору № 24/612 погодили, що в разі затримки поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 5% від ціни договору за кожний день прострочення поставки товару за договором.
Всі зміни та доповнення до договору оформлюються додатковими угодами до нього (п. 11.1.).
Відповідно до п. 11.5. договору № 24/612, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13) Особливостей здійснення публічних закупівель на період правового режиму воєнного стану в Україні, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг в разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, зокрема, обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. 
Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків – до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункти 10.1., 10.2.).
ТОВ «Каміно ЛТД» підписавши договір про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612, на умовах тендерної пропозиції переможця закупівлі, засвідчило можливість та згоду виконати зобов`язання з поставки товару до закладів загальної середньої освіти міста Чернігова в погоджений строк, по 10.08.2024. 
08.08.2024, між Управлінням освіти ЧМР та ТОВ «Каміно ЛТД» укладено додаткову угоду № 1 до договору № 24/612, відповідно до листа ТОВ «Каміно ЛТД» від 01.08.2024 № 1 та підпункту 4 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель на період правового режиму воєнного стану в Україні, розділу ХІ договору, сторони дійшли взаємної згоди внести зміни до договору та викласти п. 5.3. в новій редакції, за яким строк (термін) поставки товару: до 25.08.2024.
21.08.2024, ТОВ «Каміно ЛТД» листом звернулось до Управління освіти ЧМР, з проханням розглянути питання продовження строків виконання зобов`язань за договором (ID: UA-2024-07-10-007066-a) по 30.09.2024, враховуючи, що закуплений товар, зокрема, має імпортні комплектуючі, для поставки яких потрібно більше часу. Звертав увагу на особливості провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану та загострення проблем у системі електропостачання країни. Зміст листа від 21.08.2024 № 1 ТОВ «Каміно ЛТД» тотожний листу від 01.08.2024, з яким він попередньо звертався до замовника перед підписанням договору № 24/612.
23.08.2024, між Управлінням освіти ЧМР та ТОВ «Каміно ЛТД» укладено додаткову угоду № 2 до договору № 24/612, відповідно до листа ТОВ «Каміно ЛТД» від 21.08.2024 № 1 та підпункту 4 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель на період правового режиму воєнного стану в Україні, розділу ХІ договору, сторони дійшли взаємної згоди внести зміни до договору та викласти п. 5.3. в новій редакції, за якою строк (термін) поставки товару: до 30.09.2024.
26.09.2024, ТОВ «Каміно ЛТД» втретє звернулось до Управління освіти ЧМР листом, з проханням розглянути питання продовження строків виконання зобов`язань за договором (ID: UA-2024-07-10-007066-a) по 17.10.2024. Просило врахувати часткове виконання зобов`язань за договором та гарантувало поставку наступної партії товару до 02.10.2024. За поясненнями постачальника затримка в поставці товару за договором пов`язана з пошкодженням його виробничих потужностей, 02.09.2024, внаслідок масованої ракетної атаки військ рф.
30.09.2024, між Управлінням освіти ЧМР та ТОВ «Каміно ЛТД» укладено додаткову угоду № 3 до договору № 24/612, відповідно до листа ТОВ «Каміно ЛТД» від 26.09.2024 № 1 та підпункту 4 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель на період правового режиму воєнного стану в Україні, розділу ХІ договору, сторони дійшли взаємної згоди внести зміни до договору та викласти п. 5.3. в новій редакції, за якою строк (термін) поставки товару: до 17.10.2024.
Таким чином, виходячи з умов оскаржуваних додаткових угод до договору № 24/612, граничний строк виконання зобов`язань з поставки товару, фінансування якого здійснювалось за рахунок коштів місцевого бюджету, відтерміновано сторонами сумарно на 68 календарних днів.
Матеріалами справи підтверджується виконання відповідачем, станом на 17.10.2024, зобов`язань з поставки товару, обумовленого специфікацією до договору від 02.08.2024 № 24/612, загальною вартістю 1 993 000,00 грн (з ПДВ), про що свідчать видаткові накладні: від 20.09.2024 № 6 на суму 144 000,00 грн, від 10.10.2024 № 9 на суму 986 000,00 грн, від 17.10.2024 № 10 на суму 575 000,00 грн, від 17.10.2024 № 11 на суму 288 000,00 грн.
На оплату поставленого товару відповідачем виставлено до сплати рахунки: від 20.09.2024 № 6, від 10.10.2024 № 9, від 17.10.2024 № 10 та від 17.10.2024 № 11, які оплачені позивачем у повному обсязі згідно з платіжними інструкціями: від 23.09.2024 № 6542, від 11.10.2024 № 7216, від 22.10.2024 № 7439 та від 22.10.2024 № 7440.
Суд установив, що сторонами виконані зобов`язання за договором від 02.08.2024 № 24/612, який наразі припинив свою дію, враховуючи, його фактичне виконання.
Мотивуючи звернення з позовом до суду в інтересах держави прокурор зазначив, що укладення додаткових угод №№ 1 – 3 до договору про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612 відбулося з порушенням вимог діючого законодавства України, зокрема, п. 4 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”. За відсутності законодавчих підстав, граничний строк щодо поставки товару (що є істотною умовою для даного виду договору), відтермінований сторонами на 68 календарних днів, по 17.10.2024, що робить результати державної закупівлі невизначеними та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів.
Підстави представництва інтересів держави прокурором в особі Управління освіти ЧМР.
Статтею 1 Закону України “Про прокуратуру” встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку передбаченому цим Законом здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема загальних інтересів суспільства та держави. 
Відповідно до частин 3, 4 статті 53 ГПК України в визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою в справу, провадження в якій відкрите за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення її інтересів, якщо їх захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Прокурор, звертаючись до суду з цим позовом, вказує на бездіяльність Управління освіти ЧМР (замовника закупівлі), який не вбачає порушень при внесенні сторонами змін до договору про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612 в частині відтермінування його виконання, що наразі фактично виконаний, після проведення замовником повного розрахунку за поставлений та отриманий товар, у строк по 17.10.2024.
Частина 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав представництва. Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
Управління освіти ЧМР, як орган місцевого самоврядування, який у розумінні статті 22 БК України є розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля товарів за договором), уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та сфері публічних закупівель.
Згідно з частиною 3 статті 215 ЦК України, з позовом про визнання правочину недійсним може звернутися одна із сторін або інша заінтересована особа, яка забезпечує його дійсність на підставах, установлених законом.
Прокурор, звертаючись до суду із заявою про визнання правочину недійсним, виступає позивачем або зазначає у ній позивачем державний чи інший орган або установу, організацію, уповноважені здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах. Зокрема, позивачами у таких справах можуть бути учасники правочину, а також підприємство, установа, організація, права та охоронювані законом інтереси якої порушує цей правочин.
Укладаючи оскаржувані додаткові угоди до договору про закупівлю та відкладаючи граничні строки поставки товару, за відсутності документального підтвердження виникнення об`єктивних обставин, що після підписання сторонами договору, зумовили відтермінування виконання зобов`язань постачальника за таким правочином, Управління освіти ЧМР сприяло порушенню інтересів держави.
Прокурор попередньо звертався до Управління освіти ЧМР, листами від 09.04.2025 № 55-77-2948вих-25, від 18.06.2025 № 55-77-4908вих-25, проінформував про виявлення порушення вимог законодавства під час укладення сторонами додаткових угод №№ 1 – 3 до договору про закупівлю № 24/612 та з`ясував про вжиті Управлінням заходи щодо усунення допущених порушень. 
Управління освіти ЧМР, на звернення прокурора, листами від 02.05.2025 № 162/2 та від 25.07.2025 № 289/2, повідомило, що не вбачає підстав для визнання недійсними додаткових угод №№ 1 – 3 до договору про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612. Вважає, що сторони дотримались положень Закону України «Про публічні закупівлі» та Особливостей здійснення публічних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану в Україні.
З урахуванням наведених обставин, суд установив, що прокурор правильно визначив позивача в справі, оскільки закупівля товару (шкільні меблі, ДК 021:2015-39160000-1) фінансувалась за рахунок коштів місцевого бюджету, водночас, Управління є розпорядником бюджетних коштів та замовником товару за договором № 24/612, укладеним у межах процедури публічних закупівель.
У порядку частини 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор, попередньо, до звернення до суду, повідомив позивача про намір подати до суду позов в інтересах держави в особі Управління ЧМР до ТОВ “Каміно ЛТД” про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612 та стягнення штрафних санкцій в розмірі 3 986 000,00 грн за прострочення виконання зобов`язання за цим договором (п. 7.2.).
За таких обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведення прокурором факту бездіяльності Управління ЧМР, як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави. 
Наявність у прокурора підстав на звернення до суду з цим позовом, сторонами під сумнів не ставиться.
Щодо вимог про визнання недійсними додаткових угод №№ 1 – 3, укладених у період з 08.08.2024 по 30.09.2024, до договору про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612 щодо відтермінування виконання зобов`язань.
За статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Отже, оскільки факт укладання договору за загальним правилом пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх істотних умов, важливим є визначення, які умови належать до істотних.
Істотними слід вважати умови, які є необхідними і достатніми для укладання договору. Перелік істотних умов безпосередньо залежить від виду конкретного договору.
Так, істотною умовою договору в усіх без винятку випадках є умова про предмет договору.
Істотними умовами також є умови, що прямо визначені в якості істотних нормами чинного законодавства, або хоча й не визначені прямо, однак є необхідними для договорів певного виду.
Крім того, істотними умовами є будь-які інші умови, відносно яких має бути досягнута згода на вимогу будь-якої сторони, тобто такі умови, за відсутності яких сторона, яка на них наполягає, не бажає укладати відповідний договір.
За статтею 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Умова щодо строку поставки товару, обумовленого договором про закупівлю, включена замовником до тендерної документації під час проведення закупівлі (ідентифікатор: UA-2024-07-10-007066-a).
ТОВ “Каміно ЛТД”, уклавши з Управлінням освіти ЧМР договір від 02.08.2024 № 24/612, взяв на себе зобов`язання з поставки товару, обумовленого специфікацією до договору, в строк по 10.08.2024.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад встановлені Законом України "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища в сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції в цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Відповідно до п. 6 частини 1 статті 1 Закону України “Про публічні закупівлі” договір про закупівлю – господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Згідно з частиною 1 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі” договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Частиною 4 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі” передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (в тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника в разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
За п. 4 частини 5 статті 41 цього Закону істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, зокрема, обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Відповідно до п. 37 розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про публічні закупівлі” установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі – Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, установлених пунктом 38 цього розділу.
Підприємництво – це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
У разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик. Юридична особа самостійно розраховує ризики настання несприятливих наслідків у результаті тих чи інших її дій та самостійно приймає рішення про вчинення чи утримання від таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Таким чином, ТОВ “Каміно ЛТД”, підписуючи договір від 02.08.2024 № 24/612 (укладений в межах процедури публічної закупівлі), усвідомлювало, що кінцевою датою поставки товару є 10.08.2024, та повинне було розумно оцінити цю обставину, з урахуванням введеного в країні правового режиму воєнного стану, перебоїв в роботі енергетичної мережі та власні можливості щодо виконання зобов`язання в погоджені сторонами строки (впродовж 8 календарних днів), виходячи зі специфіки предмету закупівлі, що включало й імпортовані комплектуючі. 
Про наявність перелічених судом обставин, постачальник був обізнаний при підписані договору про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612, про що зокрема свідчить його лист від 01.08.2024 № 1, згідно з яким останній, до укладення договору, повідомив замовника про необхідність перегляду (збільшення) строку виконання зобов`язань з поставки товару, по 30.09.2024.
Єдиним правовим наслідком неможливості виконати умови договору про закупівлю згідно з тендерною пропозицією, для переможця закупівлі є відмова від підписання такого договору та, як наслідок, відхилення замовником тендерної пропозиції такого учасника. Натомість, відповідач шляхом підписання договору про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612, погодив всі його істотні умови, зокрема, щодо граничного строку поставки товару, по 10.08.2024, відтак мав усвідомлювати правові наслідки в разі порушення взятих зобов`язань перед позивачем, який проводив закупівлю товару за рахунок бюджетних коштів.
Згідно з частиною 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 652 ЦК України в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
За частинами 3, 4 статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлене договором чи не обумовлене характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлене договором або законом.
Норми Закону України "Про публічні закупівлі" є спеціальними та визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, і їх потрібно застосовувати переважно щодо норм ЦК України та ГК України, які визначають загальну процедуру внесення змін до договору (дана правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 926/3421/22).
Особливості укладання договору про закупівлю та внесення змін до нього врегульовані статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі", яка містить загальне правило, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім, зокрема, продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, зокрема, обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю (п. 4 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі").
Наведене відповідає змісту підпункту 4 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель на час дії правового режиму воєнного стану (затверджених постановою КМУ від 12.10.2022 № 1178), що поширює дію на правовідносини сторін, що виникають в ході виконання зобов`язань за договором від 02.08.2024 № 24/612.
За змістом наведених норм сторони за договором від 02.08.2024 № 24/612 могли змінити таку істотну умову як строк виконання зобов`язань (строк поставки товару) шляхом його продовження, виключно, в разі виникнення після укладення договору документально підтверджених об`єктивних обставин, що зумовили таке продовження (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 907/811/21).
У позові прокурор вказав на те, що не існувало підстав, визначених у п. 4 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі” та підпункту 4 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель на час дії правового режиму воєнного стану, для укладання додаткових угод №№ 1 – 3 до договору № 24/612, якими фактично продовжений строк виконання зобов`язань з поставки товару, по 17.10.2024 (на 68 календарних днів). Відтак, за доводами прокурора, оспорювані угоди підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.
За змістом статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.
До матеріалів справи додані листи Товариства від 01.08.2024 та від 21.08.2024, якими останній обґрунтовував необхідність відтермінування строку виконання зобов`язань з поставки товару, до 30.09.2024, зокрема, з огляду на необхідність додаткового часу на отримання імпортних комплектуючих виробу та особливості провадження господарської діяльності Товариством в умовах воєнного стану та енергетичної кризи в країні. 
З наведеного слідує, що постачальник до підписання договору про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612, був обізнаний про перелічені ним обставини в листі від 01.08.2024, натомість свідомо взяв на себе зобов`язання, яких не мав змоги виконати на умовах тендерної пропозиції та спонукав замовника до відтермінування граничного строку виконання зобов`язань з поставки товару після укладення договору. Наведені обставини підтверджені відповідачем у відзиві на позов.
Судом взято до уваги, що після визначення учасника переможцем процедури закупівлі, замовник позбавлений можливості відхилити тендерну пропозицію переможця з підстав, що не передбачені пунктами 44, 45 Особливостей здійснення публічних закупівель на час дії правового режиму воєнного стану, перелік яких є вичерпним. Конструкція частини 6 статті 33 Закону України «Про публічні закупівлі» покладає на замовника закупівлі саме обов`язок (не право) щодо укладення договору, проект та істотні умови якого вже узгоджені з переможцем торгів, не пізніше ніж через 20 днів після прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю (23.07.2024).
Листом від 26.09.2024 № 1 ТОВ «Каміно ЛТД» повідомило Управління ЧМР про необхідність відтермінування строку з поставки товару з 30.09.2024 по 17.10.2024, з огляду на пошкодження внаслідок масової ракетної атаки військ рф, 02.09.2024, його виробничої бази, про що до відзиву на позов відповідач надав: договір оренди нерухомого майна від 19.02.2024 № 1902/1 з актом приймання-передачі приміщення в його орендне користування; лист Управління СБУ у Дніпропетровській області від 16.09.2024 № 55/8-1068/376св, виданий власнику нерухомого майна, ТОВ «Сателіт», та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо відкриття кримінального провадження № 22024040000001068 за статтею 438 КК України (частина 2).
Натомість, як установлено судом, обставини, що вказані відповідачем у листі від 26.09.2024, мали місце після спливу граничного строку виконання зобов`язань з поставки товару за договором про закупівлю № 24/612 (по 10.08.2024). 
Суд також вважає за необхідне зазначити, що порядок повідомлення про настання форс-мажорних обставин, які унеможливили виконання договірних зобов`язань в установлений строк, визначений в пунктах 8.3. – 8.5. договору про закупівлю № 24/612, зокрема, передбачають обов`язкове надання стороною договору сертифікату Торгово-промислової палати України (або іншого компетентного органу) на підтвердження настання обставин непереборної сили, що унеможливили виконання зобов`язань конкретно за цим договором.
Наведені умови відповідачем не дотримані, належні докази на підтвердження настання форс-мажорних обставин, що унеможливили виконання договірних зобов`язань у погоджений строк за договором про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612, відповідачем до матеріалів справи не долучені.
За приписами статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 – 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися в формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен установити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Суд, з огляду на встановлені обставини, дійшов висновку про непідтвердження виникнення, після укладення договору про закупівлю, об`єктивних обставин, що унеможливили виконання зобов`язань відповідачем у погоджений сторонами строк, по 10.08.2024, що узгоджується з умовами тендерної документації переможця (ідентифікатор закупівлі: UA-2024-07-10-007066-a).
Таким чином, додаткові угоди від 08.08.2024 № 1, від 23.08.2024 № 2 та від 30.09.2024 № 3, якими відтерміновано виконання зобов`язань з поставки товару за договором про закупівлю № 24/612, по 17.10.2024 (на 68 календарних днів), укладені сторонами з порушенням вимог п. 4 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі” та підпункту 4 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель на час дії правового режиму воєнного стану, що є підставою для визнання їх недійсними в судовому порядку, в силу частини 1 статті 203 та статті 215 ЦК України.
Щодо вимог про стягнення неустойки (у формі штрафу) в сумі 3 986 000,00 грн на підставі п. 7.2. договору № 24/612.
Відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина 1).
За приписами частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно договором (у його первісній редакції).
За п. 5.3. договору, строк (термін) поставки товару по 10.08.2024. 
Загальна ціна договору визначається відповідно до специфікації товару та становила 1 993 000,00 грн (з ПДВ) (п. 3.2.).
Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків – до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункти 10.1., 10.2.).
Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, установлений договором.
За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності в позивача збитків за фактом відтермінування строків щодо поставки товару, обумовленого договором.
Сторони, в п. 7.2. договору погодили, що в разі затримки поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 5% від ціни договору за кожний день затримки прострочення поставки товару за договором.
Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. 
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пеня, за визначенням частини 3 статті 549 ЦК України, – це вид неустойки, що забезпечує виконання саме грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання, граничний розмір якої з урахуванням положень Закону України «Про відповідальність за невиконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 № 543/96-ВР, підлягає обмеженню подвійною обліковою ставки Національного банку України, діючої в період прострочення виконання зобов`язання.
Застосування іншого виду неустойки – штрафу до грошового зобов`язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі, притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею.
За положеннями частин 2 та 3 статті 549 ЦК України пеня та штраф мають відмінний порядок нарахування, зокрема, штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Наведене узгоджується з положеннями статей 230, 231 Господарського кодексу України (діючого на момент укладення та виконання сторонами договору про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612).
Сторонами в п. 7.2. договору встановлена відповідальність за порушення постачальником негрошового зобов`язання в формі штрафу в розмірі 5% від ціни договору, що за перерахунком суду складає 99 650,00 грн (1 993 000,00 грн х 5%). Натомість, умова про нарахування штрафу за кожних день прострочення виконання негрошового зобов`язання (99 650,00 грн х 40 календарних днів, у період з 11.08. – 19.09.2024), суперечить змісту частини 2 статті 549 ЦК України, та свідчить про невірне розмежування сторонами видів неустойки та порядку їх обчислення.
Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем зобов`язань у частині поставки товару в погоджений договором строк, відтак вимога прокурора про стягнення штрафу в сумі 99 650,00 грн (5% від ціни договору) є правомірною.
В іншій частині щодо стягнення штрафу в сумі 3 886 350,00 грн, позов задоволенню не підлягає за необґрунтованістю нарахування.
Щодо підстав зменшення неустойки (в формі штрафу).
Застосування неустойки має здійснюватись з дотриманням принципів розумності та справедливості.
Частина 3 статті 533 ЦК України передбачає право суду зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За відсутності в законі переліку виняткових обставин (частина 3 статті 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 911/952/22 та постановах Верховного Суду від 07.10.2025 у справі № 910/582/25, від 08.07.2025 у справі № 922/3697/24, від 29.04.2025 у справі № 922/2249/24, від 11.02.2025 у справі № 902/1131/23.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків від порушення зобов`язання, невідповідності між розміром стягуваної неустойки (штрафу, пені) та такими наслідками, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів для виконання зобов`язання, негайного добровільного усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07.10.2025 у справі № 910/582/25, від 08.07.2025 у справі № 922/3697/24, від 10.06.2025 у справі № 925/585/24, від 17.04.2025 у справі № 910/7827/2, від 26.02.2025 у справі № 911/168/24.
Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті насамперед стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд також повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто врахувати інтереси обох сторін.
Приймаючи рішення про зменшення неустойки суд також повинен виходити із того, що одним із завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань; при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07.10.2025 у справі № 910/582/25, від 08.07.2025 у справі № 922/3697/24, від 11.02.2025 у справі № 902/1131/23, від 29.08.2024 у справі № 910/14265/23, від 29.08.2024 у справі № 910/14264/23.
У постанові від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виснувала, що чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою для зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер. Розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частин 1, 2 статті 233 ГК України та частини 3 статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду.
Вказані висновки узгоджуються з приписами законодавства, які регулюють можливість зменшення розміру штрафних санкцій з метою недопущення їх використання ані як засобу для отримання необґрунтованих доходів, ані як способу уникнути відповідальності. У питанні про зменшення розміру неустойки, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, суд щоразу виходить із конкретних обставин. Такий підхід є усталеним в судовій практиці Верховного Суду у постановах: від 07.10.2025 у справі № 910/582/25, від 11.07.2023 у справі № 914/3231/16, від 10.08.2023 у справі № 910/8725/22, від 26.09.2023 у справі № 910/22026/21, від 02.11.2023 у справі № 910/13000/22, від 07.11.2023 у справі № 924/215/23, від 09.11.2023 у справі № 902/919/22.
З наведеного слідує, що чинним законодавством не врегульовано розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, тому це питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд дослідив наявні матеріали справи, оцінив доводи та заперечення обох сторін, дійшов висновку про можливість зменшення розміру неустойки (в формі штрафу), що є надмірною, за порушення відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612, взявши до уваги, повне фактичне виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, незначне прострочення виконання з поставки (68 календарних днів), що не завдало замовнику, Управлінню освіти ЧМР, жодних негативних наслідків, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, зважаючи на правову природу штрафних санкцій та їх основне компенсаційне призначення, з метою дотримання балансу інтересів обох сторін, дійшов висновку про зменшення розміру штрафу на 70% (від 99 650,00 грн) та про задоволення позову в частині стягнення штрафу в сумі 29 895,00 грн.
За приписами частин 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. 
Обов`язок доказування і подання доказів установлено статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. 
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).
За приписами частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Судом вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясування всіх питань, винесених на його розгляд. 
Щодо розподілу судових витрат.
При ухваленні рішення в справі, суд, зокрема, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
За частинами 1, 4 статті 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За частиною 9 статті 129 цього Кодексу, в випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Суд беручи до уваги, що спір виник з неправомірних дій відповідача, який укладаючи договір про закупівлю № 24/612 усвідомлював неможливість виконання договірних зобов`язань перед замовником згідно з умовами тендерної пропозиції, поклав на нього судові витрати по цій справі в повному обсязі, зокрема, в частині відшкодування прокуратурі, сплаченого до Державного бюджету України судового збору в розмірі 55 099,20 грн, за розгляд судом першої інстанції наявного спору (платіжні інструкції від 11.08.2025 № 2295, від 11.08.2025 № 2296). 
Керуючись статтями 13, 14, 42, 46, 53, 55, 73 – 80, 86, 126, 129, 178, 184, 233, 236 – 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Задовольнити частково позов Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави (код ЄДРПОУ 02910114) в особі Управління освіти Чернігівської міської ради (код ЄДРПОУ 02147598) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Каміно ЛТД” (код ЄДРПОУ 43176609) про визнання додаткових угод недійсними та стягнення штрафу в сумі 3 986 000,00 грн.
2. Визнати недійсними додаткові угоди: від 08.08.2024 № 1, від 23.08.2024 № 2 та від 30.09.2024 № 3 до договору про закупівлю від 02.08.2024 № 24/612, укладені між Управлінням освіти Чернігівської міської ради (код ЄДРПОУ 02147598) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Каміно ЛТД” (код ЄДРПОУ 43176609). 
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Каміно ЛТД” (код ЄДРПОУ 43176609; вул. Набережна Перемоги, 100/47, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000) на користь Управління освіти Чернігівської міської ради (код ЄДРПОУ 02147598; пр-т. Перемоги, 141, м. Чернігів, 14013) (UA 208201720344260015000032345 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код ЄДРПОУ 02147598) штраф у сумі 29 895,00 грн.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Каміно ЛТД” (код ЄДРПОУ 43176609; вул. Набережна Перемоги, 100/47, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) (одержувач: прокуратура Чернігівської області, UA248201720343140001000006008, код ЄДРПОУ 02910114, банк ДКСУ м. Київ) судовий збір в сумі 55 099,20 грн.
5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.
6. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене та підписане 15.06.2026.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя  А.В. Романенко