___________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/12689/26
Провадження № 2-а/947/129/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2026 року
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Гниличенко М.В.
за участю секретаря – Тіщенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеса позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, –

ВСТАНОВИВ:

25.03.2026 року до Київського районного суду м.Одеси через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лукинюк В.В. звернувся до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строку звернення з позовом до суду, визнання протиправною та скасування постанови № 91 від 20.01.2026 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. 
Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.03.2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, визначено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.
31.03.2026 року від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов, яким просили відмовити у позові у повному обсязі./а.с.26/
01.04.2026 року від представника позивача адвокат Лукинюк В.В. надійшла відповідь на відзив, якою просив задовольнити позовні вимоги. /а.с.42/
04.05.2026 року від представника позивача адвоката Лукинюк В.В. надійшла заява про забезпечення позову, якою просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 80564736 на підставі постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 91 від 20.01.2026 року; встановити Київському відділу ДВС у м.Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заборону на здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 80564736, відкритому 20.03.2026 року.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.05.2026 року заяву представника позивача про забезпечення позову було задоволено частково шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 80564736, відкритому державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мацей О.А. на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 91 від 20.01.2026 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за справою про адміністративне правопорушення - до розгляду справи по суті./а.с.65/
У наданому адміністративному позові позивач просить суд поновити строк звернення до суду, визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, провадження по справі закрити. 
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Як вбачається з матеріалів справи позивач оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка оскаржується згідно зі ст.ст.287-289 КУпАП.
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. 
Згідно ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Позивач у позові зазначає, що про існування оскаржуваної постанови № 91 від 20.01.2026 року він дізнався 22.03.2026 року з постанови про відкриття виконавчого провадження № 80564736 від 20.03.2026 року, яка надійшла позивачу у застосунок «Дія», та 22.03.2026 року ним було укладено договір на правничу допомогу з АБ «Лукинюка», та адвокат Лукинюк В.В. за допомогою ідентифікатора доступу ВП 80564736 отримав через Автоматизовану систему виконавчого провадження копію постанови № 91 від 20.01.2026 року. Після чого 25.03.2026 року адвокатом було підготовлено та подано адміністративний позов до суду.
В матеріалах справи є копія постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мацей О.А. про відкриття виконавчого провадження № 80564736 від 20.03.2026 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у подвоєному розмірі 34000 грн. на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 ./а.с.11/ 
Таким чином, суд вважає, що вказані позивачем обставини є поважними для поновлення строку звернення до адміністративного суду, тому заява про поновлення строку є такою, що підлягає до задоволення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування заявленого позову позивач вважає вищевказану постанову протиправною, складеною за відсутності події та складу адміністративного правопорушення з боку позивача, за відсутності та без надання відповідних доказів його вини, такою, що підлягає скасуванню та закриття провадження по справі. 
Учасники процесу належним чином повідомлялись про розгляд справи у відповідності до ст.ст.124-130 КАС України.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лукинюк В.В. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, до канцелярії Київського районного суду м.Одеси надано письмову заяву, якою позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі та справу розглянути за відсутності позивача та його представника.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету відповідача, користувачем якого він є, проте будучі обізнаним про розгляд справи, будь-яких заяв не подавав, окрім відзиву на позов.
З урахуванням положень ч.1 ст.205 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку. 
Відповідно до Протоколу № 91 від 13.01.2026 року діловодом групи відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_2 військовозобов`язаного ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. В протоколі суть адміністративного правопорушення було зазначено, що ОСОБА_1 особисто не повідомив персональні дані передбачені пунктом 17-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовослужбовців та резервістів», а саме: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП./а.с.32/
До протоколу було додано копія паспорту ОСОБА_1 , копія витягу з Резерву+, копія довідки ВЛК, копія картки медичного огляду. /а.с.33/
Відповідним протоколом було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.00 год. 20 січня 2026 року за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Корольова 9, каб.301. Вказаний протокол був особисто підписаний ОСОБА_1 
20 січня 2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_1 була винесена постанова № 91 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП./а.с.34/
У мотивувальній частини постанови зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу восьмого частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий облік і військову службу», частини другу статті 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані, передбачені пунктом 17-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Вказану постанову органи ІНФОРМАЦІЯ_3 не вручали та не надсилали рекомендованим поштовим повідомленням, фактично позивач дізнався про її існування з постанови про відкриття виконавчого провадження № 80564736 від 20.03.2026 року, яка 22.03.2026 року надійшла йому у застосунок «Дія», тобто відповідачем не надано належних доказів отримання позивачем саме постанови № 91 від 20.01.2026 року.
Відповідно до ч.3 ст.210 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виконання військового обов`язку і несення військової служби. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про військовий обов`язок і військову службу, а саме, у порушенні правил військового обліку; не перебування на обліку за місцем проживання, роботи чи навчання; неприбуття на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасному поданні в обліковий орган відомостей про зміну свого місця проживання, освіти, місця роботи, посади; не оформлення військово-облікових документів; зміна місця проживання у воєнний час без дозволу ТЦК тощо.
Суд звертає увагу на те, що за Законом №3696-IX Територіальні центри комплектування звільнені від обов`язку складати протоколи за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП. Це означає, що ТЦК має право одразу виносити постанову про накладення штрафу.
Зокрема, процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку визначає Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затверджена Міністерством оборони України від 01 січня 2024 року № 3.
Отже, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.
Пунктом 2 Інструкції зазначено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1), передбачені статтями 210, 210-1-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Пунктом 3 Інструкції зазначено, що керівники відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки забезпечують здійснення уповноваженими посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки заходів, спрямованих на отримання персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови № 91 від 20.01.2026 року жодним чином не перевірив та не довів неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. 
Пунктом 6,8 Інструкції Розділу II зазначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол. Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення. При цьому, протокол та постанова ТЦК не можуть бути єдиними доказами притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Судом встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, наступне.
Як вбачається, із Протоколу № 91 від 13 січня 2026 року, складеного діловодом групи відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_2 , військовозобов`язаного ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, оскільки останній не повідомив відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Проте, у вказаному протоколі зазначено, що до протоколу було додано копія паспорту ОСОБА_1 , копія витягу з Резерву+, копія довідки ВЛК, копія картки медичного огляду. 
Суд вважає, що додані документи до протоколу дозволяли чітко встановити об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, з`ясувати подію, обставини справи та вину особи, яка притягується до адміністративній відповідальності.
Отже, протокол № 91 від 13.01.2026 року підтверджує, що відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку за не подання яки позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності були надані відповідачу. При цьому, представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 додав до протоколу не копії, а оригінали довідки ВЛК та картки медичного огляду. 
Пунктом 9,10 Інструкції зазначено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 06.06.2017 року, військове звання солдат, ідентифікатор військовозобов`язаного НОМЕР_1 , має постійну адресу місця проживання – АДРЕСА_2 , облікові дані уточнені 24.11.2025 року, має відстрочку від призову шляхом бронювання терміном до 04.02.2027 року, про що надано відповідні документи з копії Резерв+ та довідок про облікові дані, які є в матеріалах справи./а.с.36-40/
Крім того, в матеріалах справи є Картка обстеження та медичного огляду від 12.01.2026 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 у період з 06.01.2026 року по 12.01.2026 року проходив медичне обстеження та відповідно постанови ВЛК від 12.01.2026 року визнаний придатним до військової служби./а.с.36/
Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що в обґрунтування доводів щодо законності постанови № 91 від 20.01.2026 року відповідач у відзиві на позов посилається на той факт, що ОСОБА_1 , який був визнаний обмежено придатним до військової служби зобов`язаний був самостійно ініціювати проходження повторного медичного огляду до 05 червня 2025 року, проте цей обов`язок позивачем виконаний не був, оскільки фактично проходження лікарської комісії відбулося 12.01.2026 року, тобто з порушенням встановленого законом строку. Однак, представник вказує на формулювання суті порушення, зазначеного у постанові – ОСОБА_1 особисто не повідомив персональні дані, передбачені п.17-1 ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме відомості про результати медичних оглядів. Проте, як вбачається із Протоколу № 91 від 13.01.2026 року позивачем було надано представнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був уповноважений на складання протоколу, довідку ВЛК та Картку медичного огляду.
Отже, Протокол № 91 від 13.01.2026 року підтверджує, що відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку за не подання яких позивач був притягнутий на підставі вказаного протоколу до адміністративної відповідальності були надані відповідачу. Крім того, станом на дату винесення постанови № 91 від 20.01.2026 року вказані дані було внесено в Додаток «Резерв+», тобто до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Представник позивача звертає увагу суду, що приписи п.3.8 Наказу 402 та п.6 ч.3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» виключають наявність складу адміністративного правопорушення у діях за ненадання відомостей про результати медичних оглядів. Фактично позивачу по суті правопорушення притягнуто до відповідальності за невчасне проходження медичного огляду обмежено придатними», але це інший склад правопорушення.
Суд зазначає, що чіткість формулювання притягнення особи до адміністративної відповідальності (виклад суті правопорушення у протоколі та постанові) має важливе значення, воно гарантує дотримання прав особи, визначає межі притягнення до відповідальності та є головною умовою законності накладення покарання у вигляді штрафу.
Суд не має права самостійно змінювати фабулу правопорушення, викладену в протоколі, відповідно до вимог статті 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення обов`язково повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи, невірне зазначення формулювання правопорушення, відсутність конкретної дати, часу чи чітких дій особи є підставою для визнання такої постанови незаконною та її скасування в судовому порядку.
Суд вважає, що відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки станом на дату складення як протоколу від 13.01.2026 року так і постанови від 20.01.2026 року позивач пройшов медичний огляд та була наявна довідка ВЛК про визнання його придатним, датовані 12.01.2026 року. Крім того, вказані відомості були наявні в реєстрі, тобто сторона відповідача була обізнана щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду, так і наявності відстрочки у вигляді бронювання.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Суд вважає, що відповідачем не було належним чином досліджено та не відображено в постанові конкретний факт порушення позивачем правил військового обліку, оскаржувана постанова не була своєчасно вручена позивачу та засобами поштового зв`язку не направлялась, була отримана позивачем через за стосунок «Дія». Сам лише факт складання постанови без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому саме суб`єкт владних повноважень несе тягар надання до суду всіх наявних доказів, і у випадку їх ненадання суд розглядає справу на підставі тих доказів і матеріалів які надані.
Суд наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні відносно суб`єкта владних повноважень.
Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП не була доведена.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, усі сумніви повинні трактуватись на користь особи, що притягується до відповідальності.
Отже, враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.
Також, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 667,00 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення – задовольнити. 
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_4 від 20 січня 2026 року № 91 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень – скасувати, та провадження у справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у відшкодування витрат зі сплати судового збору 667 (шістсот шістдесят сім) гривень 00 копійок. 
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено та підписано 21.05.2026 року. 

Суддя          М. В. Гниличенко