180/31/26 
3/180/99/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 р. Суддя Марганецького міського суду Хомченко С.І., розглянувши протокол серії ААД № 994963 від 08.01.2026 року та матеріали, які надійшли з відділення № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина 
України, проживаючого: 
АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст.124 КУпАП, 
ВСТАНОВИЛА:

08.01.2026 року о 13 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Марганець, по вул.Незалежності на перехресті з вул.Старицького керуючи автомобілем ВАЗ 21033 державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода, неповнолітнього ОСОБА_2 , який перебігав проїзну частину за межами пішохідного переходу. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а неповнолітній ОСОБА_2 тілесні ушкодження. ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.3, 2.3 (б) ПДР та скоїв правопорушення, яке передбачене за ст.124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що ДТП сталося не з його вини, діяв згідно ПДР, просив суд призначити по справі експертизу.
Ухвалою суду від 03.02.2026 року по справі призначено судово-автотехнічну експертизу.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та висновок експерта №СЕ-19/104-26/7457-ІТ від 15.05.2026 року, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, вантажу, доріг або іншого майна.
З огляду на те, що вказана норма закону є бланкетною та відсилає до Правил дорожнього руху, суд під час розгляду справи повинен встановити чи порушив вимоги Правил дорожнього руху водій, який зазначений уповноваженою особою в протоколі про адміністративне правопорушення, а також суть правопорушення.
Окрім того, склад правопорушення, за який передбачена відповідальність заст. 124 КУпАП, передбачає наявність трьох елементів об`єктивної сторони (протиправне діяння): 1) порушенняправил дорожнього руху, 2) наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортних засобів, 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушеннямПДРта наслідками.
Отже, склад правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП, утворює не будь-яке недотримання особою, котра керує транспортним засобом, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.
При цьому, вказані обставини повинні бути підтверджені доказами, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).
За ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи є винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Пункт 12.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує водія негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечно об`їхати перешкоду, якщо виникла небезпека для руху або з`явилася перешкода, яку водій об`єктивно може виявити.
Пункт 2.3 Б Правил дорожнього руху України зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі
При вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, відповідно до викладеній правовій позиції Верховного Суду України в своєму рішенні в справі №5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.
Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.
Так, судом досліджено Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №994963 від 08.01.2026 року, схема місця ДТП та фото до неї, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , довідку №30 від 08.01.2026 року КП «Марганецька ЦМЛ» ММР відносно ОСОБА_2 ..
Згідно висновку експерта №СЕ-19/104-26/7457-ІТ від 15.05.2026 року при заданих вихідних даних та допустимій швидкості руху в населеному пункті 50,0 км/год., водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, дії водія ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам п.п.12.4 та 12.9 (б) ПДР, з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
Висновок експерта №СЕ-19/104-26/7457-ІТ від 15.05.2026 року, як доказ, жодних сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки оформлений у визначеному процесуальним законом порядку, а тому є належним, допустимим і достовірним, таким, що отриманий з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксований у належній процесуальній формі. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.
Досліджені та перевірені судом обставини свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова суду про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.
Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, враховуючи вищевикладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, оцінивши наявні в даній справі про адміністративні правопорушення докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки висновком експерта не підтверджено наявність дій вчинених ОСОБА_1 які б перебували у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.
З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується. 
Керуючись ст.ст. 9, 40-1, 124, 245, 247, 268, 276, 283-285 КУпАП, суд- 
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження в адміністративній справі відносно  ОСОБА_1  про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 

Судовий збір віднести за рахунок держави. 

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: С. І. Хомченко