454/4619/25

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2026 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника відділення поліції №2 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення

В С Т А Н О В И В:

21.11.2025 року близько 18.47год. в с.Пісочне, вул. Піскова 10 Шептицького району, в порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» тест №02162 з результатом 0,41% проміле.
У запереченнях на протокол адвокат Семенюк Р.А. просить суд закрити провадження на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу злочину. В своє обгрунтування зазначає, що в матеріалах справи відсутній компакт диск із відеофіксацією вказаної події а ОСОБА_1 не визнавав своєї вини під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тому доказів щодо обставин справи того дня матеріали справи не містять. Більше того не можливо встановити що стало підставою для зупинки транспортного засобу. 
Дослідивши матеріали справи та надані заперечення судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 21.11.2025 року о 18.47год. в с.Пісочне, вул. Піскова 10 Шептицького району, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер» тест №02162 проведеного на місці зупинки встановлено, що водій перебував у стані алкогольного сп`яніння – 0,41 % проміле.
Враховуючи, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з Інструкцією про порядок направлення транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008р. №1103. 
Відповідно до вимог п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з цим, встановлення порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено інструкцією, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року №1452/735, яка зареєстрована МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858, а також вимогами ст.266 КУпАП.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п.6 «Інструкції» огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби)
Відповідно до вказаної норми, а також п.7 «Інструкції …», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).
На підтвердження вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП суду надано протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, акт огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд в медичний заклад, відеозапис, довідки.
07.04.2026 року матеріали справи було повернуто у відділення поліції для доопрацювання та належного оформлення матеріалів, зокрема долучення відео доказів.
Відповідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Суд не має права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.
Оскільки переглянути в судовому засіданні відеозапис з події, які відбувалися того вечора виявилося неможливим оскільки не долучений до матеріалів справи після доопрацювання.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не згідний із протоколом серії ЕПР1 №519805, про що власноручно розписався, також не погоджувався із результатом проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння що також відображено в акті огляду та роздруківці щодо проведеного тесту.
Під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 надав письмові пояснення у яких зазначає, що не згідний із діями поліцейських щодо зупинки та проведеного огляду. В салоні його автомобіля знаходилася каністра із пальним тому він міг надихатися парами а тому і прилад Драгер показав позитивний результат. 
Більше того, матеріали справи також містять постанову серії ЕНА №6198390 за ч.1 ст.126 КУпАП якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що не пред`явив посвідчення водія до повного ознайомлення.
Отже матеріали справи достовірно підтверджують те, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 21.11.2025 року в с.Пісочне Шептицького району та результат проведеного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився всупереч волі ОСОБА_1 , останній виконав вимоги поліцейського проте чи мали такі законні підстави встановити неможливо оскільки відсутній відеодоказ з місця події. Отже із матеріалів справи не можливо встановити чи огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку а отже його результат не може братися за основу доведеності вини водія.
Варто також зазначити, що згідно даних технічного паспорту DragerAlkotest вказано, що даний прилад має похибку у 0,04 проміле в діапазоні вимірювання від 0,00-0,84 проміле.
Таким чином твердження захисника щодо відсутності у матеріалах справи доказів на причини зупинки (порушення правил ПДР України), та відсутність у водія стану алкогольного сп`яніння і такі не зафіксовані працівником поліції знайшли своє підтвердження у матеріалах справи.
У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 № 686/11314/17 вказано, що у випадку незаконної зупинки транспортного засобу працівники поліції не мають жодного права вимагати від водія пред`явити посвідчення водія та вчиняти будь-які інші дії щодо водія внаслідок такої незаконної зупинки.
Тобто якщо працівники поліції зупиняють транспортний засіб незаконно, то вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи, наприклад вимагати пройти огляд на стан сп`яніння. 
Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони є суперечливими, а тому не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
В свою чергу, слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності.
У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відтак, суд дійшов до висновку, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст.ст. 247, 283,284 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд -
П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина