Справа № 401/1100/25 
Провадження № 2/401/116/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючий суддя - Андріянова С.М.
за участю секретаря судового засідання – Бойко Я.С.
представника позивача – Скирда Ю.В.
відповідача – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Великоандрусівської сільської ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про відібрання дитини у матері, без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, 
ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2025 року Великоандрусівська сільська рада в особі органу опіки та піклування виконавчого комітету сільської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дитини ОСОБА_2 у матері, без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. 
В обґрунтуванні позову посилається на те, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка проживає разом з малолітньою дитиною за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. До служби у справах дітей Великоандрусівської сільської ради надійшло клопотання від КЗ «Глинський ліцей Великоандрусівської сільської ради» від 02 квітня 2025 року з проханням звернути увагу на родину ОСОБА_3 , провести роз`яснювальну роботу з матір`ю дитини, щодо важливості виконання батьківських обов`язків, отримання освіти дитиною та сприяти поверненню учня ОСОБА_2 до навчання. Зі слів адміністрації школи, ОСОБА_4 не відвідує школу протягом двох місяців. 
Крім того, від сімейного лікаря ОСОБА_5 до служби у справах дітей надійшло повідомлення від 03 квітня 2025 року, про те, що дитина знаходиться у ліжку, бліда, слабка. Під час усної розмови з матір`ю дитини, вияснити причину не звернення до лікаря, не вдалося. В подальшому огляді дитини, було вирішено госпіталізувати дитину до медичного закладу для обстеження. Під час проведення рейду в с.Глинськ працівниками служби у справах дітей, фахівцем соціальної роботи Центру надання соціальних послуг територіальної громади Великоандрусівської сільської ради та поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадянами відділу превенції Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області відповідно до «Акта проведення оцінки рівня безпеки дитини» від 03 квітня 2025 року були встановленні факти загрози життю та здоров`ю малолітнього ОСОБА_6 . В результаті дитину було убезпечено із небезпечного середовища та тимчасом влаштовано до дитячого відділення КНП «Світловодська ЦРЛ» для проходження медичного обстеження, та до вирішення питання подальшого проживання дитини. В ході бесіди громадянці ОСОБА_7 рекомендовано відвідати лікаря – психіатра та створити умови для проживання, виховання та утримання дитини.
Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Великоандрусівської сільської ради від 03 квітня 2025 року малолітній ОСОБА_2 був поставлений на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (причина: проживання дитини в сім`ї, в якій батьки, або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків). Враховуючи вищевикладене є підстави для відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав.
Ухвалою від 10 квітня 2025 року вирішено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, відповідачам надано час для подання відзиву на позов, призначено підготовче судове засідання. 
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив до суду не подала.
28 квітня 2025 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій вказують, що малолітня дитина ОСОБА_2 влаштований до родини патронатного вихователя ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ) з 11 квітня 2025 року, у зв`язку з чим просять суд відібрати дитину ОСОБА_2 у матері ОСОБА_1 та стягувати з неї аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_9 у розмірі частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягувати на особистий рахунок дитини відкритий у відділенні АТ «Державний ощадний банк України».
Ухвалою від 20 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою від 09 березня 2026 року поновлено судовий розгляд та зобов`язано представник позивача забезпечити участь у судовому засіданні малолітнього ОСОБА_2 .
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на обставини викладені в позові, пояснила, що на даний час дитина перебуває у сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_10 .
Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі. Пояснила, що на даний момент не працює, отримує дохід у вигляді пенсії по інвалідності та виплати як внутрішньо переміщена особа. Проте, наразі нічого не отримує, оскільки збирає документи, щоб поновити дані виплати. Причину не відвідування школи дитиною пояснила, що школа знаходиться дуже далеко від місця їхнього проживання, тому дитина не завжди хотіла туди йти. Щодо неналежних умов проживання, то вважає твердження представника позивача необгрунтованими, оскільки на її думку саме сільська рада мала забезпечити її, як ВПО, надежними умовами проживання. А так, їм надали в користування старий будинок з тріснутою стіною, без ремонту. До дитини вона регулярно приходить, спілкується. Стверджувала, що на обліку в лікаря психіатра вона не перебуває, і в зв"язку з чим має інвалідність не знає. 
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з`ясувавши думку дитини, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючого висновку.
Згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_11 та ОСОБА_1 .(а.с. 11)
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00024484148 встановлено, що відомості про батька ОСОБА_2 записані відповідно до ч. 1 ст.135 СК України.(а.с.17)
Згідно Наказу начальника служби у справах дітей Великоандрусівської сільської ради № 61 від 03 квітня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було взято на облік служби у справах дітей, як дитину, яка опинилася у складаних життєвих обставинах. (а.с18) 
Рішенням Виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 03 квітня 2025 року № 111 вирішено негайно відібрати у гр. ОСОБА_1 малолітню дитину – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 29 квітня 2025 року № 136 вирішено влаштувати з 11 квітня по 09 липня 2025 року в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.88)
Рішенням Виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 24 червня 2025 року № 200 вирішено продовжити термін 3 липня по 07 жовтня 2025 року перебування малолітнього ОСОБА_2 в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_10 (а.с.89) 
З копії довідки-характеристики старости Глинського старостинського округу ОСОБА_12 від 09 квітня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в складних життєвих обставинах. Під час візиту за місцем проживання було виявлено те, що житлове приміщення перебуває у занедбаному стані, ОСОБА_13 не слідкує за дитиною, не забезпечує її базові потреби, включаючи харчування, гігієну та безпеку.(а.с.15) 
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_3 від 03 квітня 2025 року встановлено, що стан приміщення не відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Відсутні постільна білизна, посуд, шкільне приладдя. По всьому будинку розкидано брудні речі. У будинку стоїть сморід. Продукти харчування відсутні, ОСОБА_6 часто голодний, мама практично не готує. Окрім того, у ОСОБА_6 відсутній свій куточок дитини.(а.с.20) 
Згідно акту №135 від 01 серпня 2025 року встановлено, що з метою перевірки умов проживання та виховання дитини проведено обстеження за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою проживають: ОСОБА_1 та дитина – ОСОБА_2 . Дитина перебуває на даний час в патронатній родині. Відповідно до Акту, умови проживання відносно задовільні. Мати ОСОБА_1 хоче забрати дитину, намагається прибрати безлад у будинку. Для виховання та розвитку дитини наявне ліжко, постільна білизна, одяг та взуття, шафа для одягу, стіл для навчання дитини відсутній. Будинок опалюється дровами, які на момент обстеження умов проживання взагалі відсутні. (а.с.90)
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
У частинах першій, другій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливим. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAI№E, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HU№T v. UKRAI№E, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України").
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).
В ході розгляду справи судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 починаючи з 11 квітня 2025 року влаштований в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_10 . Відповідач починаючи з квітня 2025 року не дотримувалась рекомендацій соціальних працівників, які здійснювали соціальний супровід сім`ї, не налагодила спілкування із сином та не виконує свій обов`язок стосовно утримання малолітнього сина.
Суд також враховує, що відповідач в ході розгляду справи визнала, що на даний час ніде не працює та навіть не займається пошуком роботи. ОСОБА_1 не створила відповідних умов для подальшого проживання сина, не налагодила зв`язок із дитиною, що свідчить про неналежне виконання нею свої батьківських обов`язків по відношенню до сина. 
За вимогами статті 171 СК України суд повинен врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
На виконання наведених норм судом було заслухано малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент розгляду справи має повних десять років. Судом встановлено, що дитина не бажає повертатися до матері, пояснив, що проживає у патронатного вихователя ОСОБА_14 , навчається у школі, в нього багато друзів та умови проживання на багато кращі у патронатній родині, ніж з матір`ю. 
Аналізуючи зазначені обставини, можна дійти висновку про наявність в діях відповідача свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, часткової байдужості до подальшої долі та життя свого сина, що можна кваліфікувати як свідомо обрану нею винну поведінки у формі бездіяльності.
Доказів наявності будь-яких поважних причин, які б унеможливлювали виконання нею свого батьківського обв`язку по відношенню до сина матеріали справи не містять.
Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відібрання дитини від матері на даному етапі її розвитку відповідає інтересам дитини.
При цьому, суд враховує, що батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування. Проте, та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
Суд зауважує, що відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом.
Відповідач не позбавлена можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись в суд із позовом про повернення їй дитини.
Відповідно до статті 170 СК України у разі відібрання дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Зазначене повністю узгоджується із положеннями частини четвертої та п`ятої статті 167 СК України, згідно з якими, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим; якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
На виконання ст. 167, 170 ЦПК України суд вважає за необхідне неповнолітню дитину – ОСОБА_2 передати виконавчому комітету Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, для її подальшого влаштування відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію дітей та їх звичайні потреби, відсутність самостійного доходу, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок та відповідальність батьків за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей, виходячи із їх найкращих інтересів.
А тому, з огляду на вищевикладене, керуючись принципами, законності, справедливості та пропорційності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги у сумі 2 662 грн. 40 коп. 
Керуючись ст.ст.150, 164, 165, 166, 170, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позов Великоандрусівської сільської ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину - задовольнити повністю.
Відібрати малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_1 , без позбавлення її батьківських прав.
Передати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчому комітету Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, для його подальшого влаштування.
Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, виконуючи в подальшому обов"язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством.
Покласти на Великоандрусівську сільську раду в особі органу опіки та піклування, контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обов"язків.
Роз"яснити сторонам, що у випадку продовження ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов"язків відносно дитини ОСОБА_2 протягом одного року з дня ухвалення рішення у справі, позивач має право повторно звернутися до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 квітня 2025 року і до досягнення ОСОБА_2 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно. 
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Зобов"язати Великоандрусівську сільську раду в особі органу опіки та піклування відкрити особистий рахунок на дитину у відділенні АТ "Державний ощадний банк України", у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. 
Аліменти стягувати на особистий рахунок дитини відкритий у АТ "Державний ощадний банк України".
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 2 662 грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Великоандрусівська сільська рада в особі органу опіки та піклування: вул. Центральна, буд. 43, с. Велика Андрусівка Олександрійського району Кіровоградської області, ЄДРПОУ 04364294.
Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 16 березня 2010 року виданий Ясинуватським МВ ГУ МВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддя С.М. Андріянова