Справа № 950/320/26
Провадження № 2/950/498/26
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року м. Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Косолапа В.М.,
за участю секретаря судового засідання – Ткаченко Я.О.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в залі судових засідань в м. Лебедин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 у якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи стягнення від дня подання позовної заяви до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2024 між сторонами зареєстровано шлюб від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син – ОСОБА_4 . Наразі шлюбні відносини між сторонами припинені, син проживає разом з позивачем. Відповідач відмовився утримувати сина та позивача. 
Позивач зазначає, що у зв`язку з народженням сина вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у зв`язку із чим отримує соціальну допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. на місяць. 
Позивач звернулась до Лебединського районного суду Сумської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина. Відповідач є військовослужбовцем, отримує високе грошове забезпечення, є працездатною особою, інших дітей та утриманців не має, отже має можливість утримувати як дитину так і дружину, однак від свого обов`язку ухиляється. 
Ухвалою від 18.02.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
ОСОБА_3 , у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відзиву на позов не подав. При цьому, 09.03.2026 представник відповідача, адвокат Король В.Р., звернувся до суду з заявою у якій просив надати доступ до справи. Також, 18.03.2026 представник відповідача подав до суду клопотання у якому просив розгляд справи відкласти з метою надання можливості підготовки відзиву на позов.
28.04.2026 представник відповідача подав до суду письмові пояснення у яких позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн. Також зазначив, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, 21.09.2024 отримав поранення. 28.04.2025 ОСОБА_3 встановлено ІІІ групу інвалідності. Не зважаючи на такі обставини, відповідач продовжує військову службу. Наявність інвалідності та характер отриманих травм об`єктивно зумовлюють потребу відповідача у додаткових витратах на медичне обслуговування, реабілітацію та підтримання власного здоров`я. 
Також представник зазначив, що з 01.01.2026 змінились обсяги фінансової підтримки сімей з дітьми внаслідок чого збільшено розмір одноразової допомоги при народженні першої та кожної наступної дитини. Вважає, що позивач не позбавлена можливості отримувати від держави суттєву фінансову підтримку, яка разом з виплатами, що уже здійснюють відповідачем забезпечить її гідне утримання до досягнення дитиною трирічного віку.
Крім того, представник відповідача звернув увагу на той факт, що 17.02.2026 Лебединським районним судом Сумської області видано наказ у справі № 950/321/26 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2026. Стягнення додатково 1/4 його доходу на утримання дружини призведе до навантаження в розмірі 50 % доходу, що буде непропорційним і позбавить позивача засобів до існування. 
При цьому як діючий військовослужбовець ОСОБА_3 несе витрати на військову амуніцію, тактичний одяг по сезону, інші елементи екіпірування. Однак відповідач не відмовляється від обов`язку та не намагається ухилитися від утримання дружини, а тому готовий сплачувати 3500,00 грн. аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Зазначила, що на утриманні позивача перебуває ще один малолітній син. Позивач займається підприємницькою діяльністю від якої отримує дохід, таку діяльність здійснює у вільний від догляду дитини час. Щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі заперечує, оскільки вид аліментів визначає саме позивач. Грошові кошти при народженні дитини позивач отримує на картку «єПідтримка», такі кошти можна витратити лише на товари для дитини. Субсидій та допомог позивач не отримує. Виконавче провадження з примусового виконання судового наказу наразі триває, однак позивач отримала лише одну виплату в розмірі близько 3 тисяч, були проблеми з пошуком військової частини для передання судового наказу до фінансового відділу. У власності позивача наявна квартира, вона також користується автомобілем, який належить її матері.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи відкласти з огляду на подання ним питань до позивача, на які відповідно до ст. 93 ЦПК України слід отримати відповідь. Судом відмовлено у задоволенні такого клопотання.
Як уже зазначено вище, 18.03.2026 представник відповідача звертався до суду з клопотанням у якому просив розгляд справи відкласти з метою надання можливості підготовки відзиву на позов.
Згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЦПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.
Як зазначив представник у клопотанні від 18.03.2026, 11.03.2026 він отримав доступ до електронної справи в системі Електронний суд. Тобто відповідач та його представник мали можливість подати відзив (заяву по суті справи) до 26.03.2026, однак таким правом не скористалися.
Судове засідання, призначене на 15.04.2026, було відкладено за клопотанням представника позивача, однак до 15.04.2026 жодних заяв по суті справи від відповідача та його представника також не надходило.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Оскільки представник відповідача пропустив строк для подання відзиву, в тому числі можливість поставити питання іншій стороні на підставі ст. 93 ЦПК України, інших поважних причин неприбуття до суду не зазначив, враховуючи те, що дана справа перебуває у провадженні суду з 09.02.2026, а питання поставлені представником у заяві від 27.04.2026 могли бути з`ясовані в ході судового засідання, суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 12.10.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 12.10.2024 Серії НОМЕР_1 (а.с. 5).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками якого є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (а.с. 6).
Згідно з витягом із Реєстру територіальної громади, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 4).
Відповідно до довідки від 09.02.2026 № 102, ОСОБА_2 фактично проживає в АДРЕСА_2 з дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 7).
Факт перебування ОСОБА_4 на утриманні матері відповідач не заперечував.
Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. 
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. 
Тобто право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Обставиною, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів, є можливість чоловіка надавати допомогу на утримання дружини. 
Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Як встановлено судом, відповідач проходить військову службу, отримує дохід у ВЧ НОМЕР_3 (а.с. 16, 48).
При цьому, згідно з копією довідки від 07.10.2024 № 1457 21.09.2024 ОСОБА_3 отримав поранення, пов`язане з захистом Батьківщини в районі населеного пункту Макіївка, Луганської області (а.с. 49). 
Згідно з копією витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, з 10.03.2025 ОСОБА_3 була встановлена інвалідність ІІІ групи (а.с. 50). 
Тобто наразі наявні підстави стверджувати, що стан здоров`я ОСОБА_3 може бути таким, який потребує додаткових витрат на його підтримання та лікування. Суд також враховує, що наразі відповідач є діючим військовослужбовцем, що може мати наслідком додаткові витрати, пов`язані з проходженням військової служби. 
У той же час, суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо можливості ОСОБА_2 отримувати від держави фінансову підтримку – виплати у зв`язку з народженням дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство.
Відповідно до ч. 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Таким чином обов`язок утримувати дружину, з якою проживає дитина, покладається саме на чоловіка, а не державу.
Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дружини та їх розмір, суд також враховує пояснення представника позивача щодо здійснення ОСОБА_2 підприємницької діяльності, а також використання автомобіля, що тягне за собою витрати на пальне та інші витрати на його утримання. Оскільки відомостей про розмір отримуваного доходу позивачем не було надано, суд критично ставиться до тверджень про отримання ОСОБА_2 лише виплат на дитину в розмірі 860,00 грн. на місяць у зв`язку із чим вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 09.02.2026 та до досягнення дитиною трьох років, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
З огляду на те, що позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку – задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 09.02.2026 до досягнення дитиною трирічного віку.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Державного бюджету України судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 04.05.2026.

Суддя Вадим КОСОЛАП