Справа № 638/3269/26
Провадження № 3/638/1248/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

19.02.2026 року до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №587240, 27.01.2026 року о 14 год. 55 хв. в м. Харків, пр. Науки, 27-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не зупинив керований ним транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 Стоп лінія, перед перехрещуваною проїзною частиною, здійснив проїзд перехрестя вулиці Отакара Яроша та проспекту Науки на заборонений жовтий сигнал світлофора, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засобами отримали механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки, чим порушив п. 2.3 «б» ПДР України, п. 8.7.3 «ґ» ПДР України та п. 8.10 ПДР України.
Постановою Шевченківського районного суду м. Харкова від 05.03.2026 року у справі призначено судову авто-технічну експертизу та експертизу відео-звуко запису, проведення якої доручено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».
28.05.2026 року до суду надійшов висновок експерта №3924/7102 за результатами проведення комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису, згідно висновку якої зазначено:
- питання 1: відповідно до відеозаписів на яких зафіксовано механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, схеми організації дорожнього руху на перехресті пр. Науки та вул. Отакара Яроша, а також циклограми роботи світлофорів на перехресті пр. Науки та вул. Отакара Яроша, зіткнення транспортних засобів відбулось при ввімкненому червоному сигналі світлофора, який встановлений за напрямком руху автомобіля Ford Transit під керуванням водія ОСОБА_1 та ввімкненому зеленому сигналі світлофора за напрямком руху автомобіля Toyota Camry під керуванням водія ОСОБА_2 ;
- питання 2-4: у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Ford Transit ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 8.7.3 ґ), е), 8.10, 16.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Ford Transit ОСОБА_1 визначалась виконанням ним вимог п.п. 8.7.3 ґ), е), 8.10, 16.3 правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Ford Transit ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 ґ), е), 8.10, 16.3 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення для його подальшого руху небезпеки, тобто шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожньо-транспортній ситуації у діях водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. 
Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Цикаришвілі Б.Т. вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення та просив закрити провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Окрім цього, захисником було надано клопотання про виклик та допит судового експерта ОСОБА_3 та головного судового експерта Анну Роман, в якості свідків, для роз`яснення висновку експерта №3924/7102. В задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено, у зв`язку із його необґрунтованістю.
Від потерпілого ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.
Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.
Адміністративне правопорушення згідно до протоколу вчинене 27.01.2026 року. Остаточне судове засідання відбулось 16.06.2026 року, тобто на час постановлення судового рішення, трьохмісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Враховуючи вищезазначене, суддя не має правових підстав встановлювати вину або невинуватість ОСОБА_1 в здійсненні зазначеного правопорушення. Статтею 284 КУпАП визначений перелік постанов, які суд виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк притягнення до адміністративної відповідальності, суддя позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.
Дійсно, закриття провадження на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП не є реабілітуючими та не свідчать про відсутність події дорожньо-транспортної пригоди, однак оскільки у розумінні положень КУпАП наявні обставини, які виключають провадження у справі, але це не перешкоджає учасникам дорожньо-транспортної пригоди вирішувати питання про відшкодування майнової шкоди, в тому числі в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства з урахуванням, при необхідності, матеріалів даної справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 124, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: