ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/33604/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Денді Пак» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2026 року (суддя Рябчук О.С.) в справі № 160/33604/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Денді Пак» до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Денді Пак» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21 листопада 2025 року № UA110140/2025/000048/1.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Вказує, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 21.11.2025 № UA110140/2025/000048/1 не містить жодної інформації. 
В повідомленнях митного органу декларанту та в рішенні про коригування митної вартості товарів від 21.11.2025 № UA110140/2025/000048/1 не зазначено обґрунтованих підстав, на підставі яких зроблено висновок, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів у разі відсутності у наданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Звертає увагу на подання митному органу додатково (перед направлення листа про неможливість надати додаткових документів) коносаменту від 25.10.2025 N550335002901 до ЕМД від 21.11.2025 №25UA110140009904U8, що відповідачем в відзиві на позовну заяву не спростовано. Крім того, коносамент додано до позовної заяви і він наявний в матеріалах справи. Тому вказує, що зазначення судом першої інстанції про не надання до митного оформлення коносаменту, не відповідає обставинам справи.
Крім того, спростовує висновок суду першої інстанції стосовно не підтвердження витрат на транспортування довідками ТЕО, оскільки останні видані на підставі коносаменту, що не було надано до митного органу під час прийняття оскаржуваного рішення та не було надано до суду, позаяк заявка на ТЕО від 16 жовтня 2025 року №5 не ґрунтується на коносаменті від 25.10.2025 N550335002901, сформована до формування коносаменту, як й посилання на непідтвердження включення до ціни товару всіх витрат, пов`язаних з транспортуванням товарів до названого місця призначення, адже надані декларантом документи (договір на транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажу від 26.06.2025 №26062025, договір перевезення від 07.10.2022 №071020222, автотранспортна накладна від 17.11.2025 №425, рахунок на оплату від 18.11.2025 N3653, платіжна інструкція від 19.11.2025 N1131 є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження транспортної складової митної вартості.
Судом першої інстанції не враховано, що позивач не отримав у законний спосіб жодного повідомлення про причини відмови йому в задекларованій митній вартості. Відповідач не обґрунтував, чому документи не достовірні, чому зазначеної інформації не достатньо для розрахунку митної вартості і яким чином додаткова інформація змінить, уточнить або доповнить дані для розрахунку. 
У відзиві відповідач просить залишити рішення без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ “ДЕНДІ ПАК” уклало контракт від 02.01.2025 № 2025-2026/DP та додаток від 13.08.2025 № 8 з “VEDHAA POLYPACK LLP” (Китай) на закупівлю товару - мішки пакувальні полотняного переплетення зі стрічок з поліпропілену (далі – товар). Умови поставки - FOB Mundra (Китай).
Для перевезення товару за маршрутом Mundra (Китай) - Черноморськ - Дніпро, позивач уклав договір на транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажу від 26.06.2025 №26062025 з експедитором. 
21.11.2025 р. товар надійшов до митного посту "Дніпро-Лівобережний", Південно-західна митниця, Україна. 
Декларантом з метою випуску товару у вільний обіг подано додаткову ЕМД типу ДЕ від 21.11.2025 N 25UA110140009904U8. 
До декларації надано наступні документи: 1. Зовнішньоекономічний контракт від 02.01.2025 № 2025-2026/DP; 2. Додаток від 13.08.2025 № 8 до контракту від 02.01.2025 № 2025-2026/DP; 3. Додаток від 19.10.2025 N8-2 до Додатку від 13.08.2025 N8 (специфікація); 4. Інвойс-проформа від 13.08.2025 № PI/2025-2026/DP/5; 5. Інвойс-проформа від 19.10.2025 NPI.2025-2026.DP.5-2; 6. Інвойс-фактура від 19.10.2025 N EXP.VP52.2025-26; 7. Лист постачальника від 19.10.2025 N1-DP; 8. Лист постачальника від 19.10.2025 N2-DP; 9. Платіжне доручення в іноземній валюті від 20.08.2025 N17; 10. Платіжне доручення в іноземній валюті від 21/10.2025 N21; 11. Договір на транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажу від 26.06.2025 N26062025; 12. Договір перевезення від 07.10.2022 N071020222; 13. Заявка на ТЕО від 16.10.2025 N5; 14. Автотранспортна накладна від 17.11.2025 №425; 15. Рахунок на оплату від 18.11.2025 N3653; 16. Платіжна інструкція від 19.11.2025 N1131; 1-10 Комерційні та товаросупровідні документи що підтверджують вартість товару на умовах FOB Mundra; 11-16 транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару за маршрутом Mundra - Чорноморськ - Дніпро (Україна).
Нараховано до сплати наступні митні платежі: мито (020 вид платежу) в розмірі 110665,66 грв та ПДВ (028 вид платежу) в розмірі 418065,70 грв, разом – 528731,36 грн.
Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості встановлено, що вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари митницею було направлено повідомлення, відповідно до якого позивачу слід було надати за наявності додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) копію митної декларації країни відправлення; 5) документ щодо якості товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
У відповідь на повідомлення митниці від 21.11.2025 декларантом надіслано повідомлення від 21.11.2025 №12111-1 щодо неможливості надання інших додаткових документів у строк, передбачений ст. 53 МКУ.
За відсутності додаткових документів та відповідно до приписів ч. 6 ст. 54 МК України відповідач прийняв рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною вартістю, заявленою декларантом. 
Відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів від 21.11.2025 № UA110140/2025/000048/1 з обґрунтуванням у графі 33:
Поставка партії товару заявлена до митного оформлення на комерційних умовах FOB MUNDRA PORT (IN). Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), на умовах поставки FOB продавець поставляє товар на борт судна, номінованого покупцем в поіменованому порту відвантаження, чи забезпечує надання поставленого таким чином товару, покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення. 
Згідно ч.2 ст.53 МКУ, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 
Відповідно до ст.335 МКУ, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі, в тому числі, транспортні (перевізні) документи. Декларантом до митного контролю не надано всіх транспортних (перевізних) документів, враховуючи маршрут прямування заявленої партії товару з Індії до України, а саме не надано документ на морське перевезення – коносамент. 
Відповідно до наданих до митного оформлення документів, для організації міжнародного перевезення укладено договір на транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажу від 26.06.2025 № 26062025 між ТОВ “ДЕНДІ ПАК” (замовник) та ТОВ “Марлайн” (виконавець). 
У заявці на ТЕО №5 від 16.10.2025 вказано вагу вантажу 28000,00 кг, що не відповідає загальній вазі брутто заявленої партії товару, та номер коносаменту AKKМUN25007039, що до митного контролю декларантом не наданий. 
В наданому декларантом інвойсі від 19.10.2025 №EXP/VP52/2025-26 вказано комерційні умови поставки FOB без конкретизації місця/порту відправки/ завантаження. Згідно рахунку на оплату ТОВ “Марлайн” від 18.11.2025 №3563, вартість міжнародного морського перевезення за межами території України складає 203749,51 грн, вантажно-розвантажувальних робіт порт призначення на території України – 16089,52 грн, оформлення документів – 893,86 грн, транспортно-експедиційного обслуговування на території України – 2681,59 грн, автоперевезення вантажів автомобільним транспортом за маршрутом м. Одеса (ЧМТП) – м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., Україна – 45572,58 грн, винагороди експедитора на території України – 3000,00 грн. 
Згідно ЕМД від 20.11.2025 №25UA110140009904U8, декларантом до митної вартості заявленої партії товару додано витрати на навантаження – 16089,52 грн та транспортування – 223972,47 грн, що не обчислюється згідно наданого рахунку від 18.11.2025 №3563. Декларантом не надано до митного контролю документ щодо якості від заявленого виробника “VEDHAA POLYPACK LLP” (Індія) на товар №1 за ЕМД від 20.11.2025 №25UA110140009904U8. 
За основу для обрахунку митної вартості взято інформацію щодо вартості товару Митну вартість товару №1 скориговано до рівня 2,55 дол. США/кг, що ґрунтується на митній вартості товару, оформленого за ЕМД від 18.11.2025 №25UA403030014034U0, з урахуванням характеру зовнішньоекономічної операції, країн виробництва, походження та відправлення, обсягу ввезення, у наближений до митного оформлення час. Митну вартість товару №2 скориговано до рівня 2,389738 дол. США/кг, що ґрунтується на митній вартості товару, оформленого за ЕМД від 31.10.2025 №25UA100320041776U0, з урахуванням характеру зовнішньоекономічної операції, країн виробництва, походження та відправлення, комерційних умов поставки, обсягу ввезення, у наближений до митного оформлення час.».
Врахувавши, не надання позивачем митному органу коносаменту, а також доказів надання митниці коносаменту пізніше, не зазначення позивачем дати надання коносаменту, не долучення коносаменту до матеріалів адміністративної справи, відхилення доводів позивача щодо підтвердження витрат на транспортування довідками ТЕО, оскільки останні видані на підставі коносаменту, що не було надано до митного органу під час прийняття оскаржуваного рішення та не надано до суду, суд першої інстанції констатував не надання декларантом всіх необхідних документів для підтвердження митної вартості товару, зокрема, достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки FOB - Mundra (Китай) всіх витрат, пов`язаних з транспортуванням товарів до названого місця призначення, тобто не підтвердження документально складової митної вартості – витрати на транспортування, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 21.11.2025 №UA110140/2025/000048/1.
Суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що ТОВ «Денді Пак» 21 листопада 2025 року подано до Південно-Східної митниці електронну митну декларацію (ЕМД) №25UA110140009904U8 в режимі ІМ-40 з метою митного оформлення товару – мішки пакувальні полотняного переплетення зі стрічок з поліпропілену.
Товар отримано ТОВ «Денді Пак» за контрактом, укладеним 02 січня 2025 року №2025-2026/DP з компанією Vedhaa Polypack LLP (Індія), та додатком №8 від 13 серпня 2025 року.
Умови поставки – FOB Murda Port (Індія).
Митна вартість товару визначена за основним методом визначення митної вартості.
До митного оформлення декларантом подано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт від 02.01.2025 № 2025-2026/DP; додаток від 13.08.2025 № 8 до контракту від 02.01.2025 № 2025-2026/DP; додаток від 19.10.2025 N8-2 до додатку від 13.08.2025 N8 (специфікація); інвойс-проформа від 13.08.2025 № PI/2025-2026/DP/5; інвойс-проформа від 19.10.2025 N PI.2025-2026.DP.5-2; інвойс-фактура від 19.10.2025 N EXP.VP52.2025-26; лист постачальника від 19.10.2025 N1-DP; лист постачальника від 19.10.2025 N2-DP; платіжне доручення в іноземній валюті від 20.08.2025 N17; платіжне доручення в іноземній валюті від 21/10.2025 N21; договір на транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажу від 26.06.2025 N26062025; договір перевезення від 07.10.2022 N071020222; заявка на ТЕО від 16.10.2025 N5; автотранспортна накладна від 17.11.2025 №425; рахунок на оплату від 18.11.2025 N3653; платіжна інструкція від 19.11.2025 N1131; комерційні та товаросупровідні документи що підтверджують вартість товару на умовах FOB Mundra; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару за маршрутом Mundra - Чорноморськ - Дніпро (Україна). 
Митним органом за результатами здійснення митного контролю позивачу направлено повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості: транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення; документ щодо якості товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларантом повідомлено митний орган про неможливість подання інших додаткових документів у строк, передбачений статтею 53 МК України.
Рішенням Південно-Східної митниці від 21 листопада 2025 року № UA110140/2025/000048/1 про коригування митної вартості товарів визначено митну вартість товару за другорядним (резервним) методом визначення митної вартості згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, а саме митна вартість скоригована в сторону збільшення.
Спірним є питання наявності правових підстав для коригування заявленої позивачем митної вартості за основним методом визначення митної вартості та застосування митним органом другорядного (резервного) методу.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України (далі – МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Як встановлено статтею 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
Згідно з частинами восьмою – дев`ятою цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Статтею 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
Згідно з частиною шостою цієї статті митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Підставою для коригування митної вартості товару є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару. 
Судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару подані документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України.
При перевірці правильності визначення митної вартості товару митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.
Виходячи з рішення про коригування митної вартості, документи, подані згідно з частиною другою статті МК України, містять розбіжності, що впливають на правильність визначення митної вартості, а саме:
- відповідно до наданих до митного оформлення документів для організації міжнародного перевезення укладено договір на транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажу від 26.06.2025 № 26062025 між ТОВ «Денді Пак» (замовник) та ТОВ «Марлайн» (виконавець). У заявці на ТЕО №5 від 16.10.2025 вказано вагу вантажу 28000,00 кг, що не відповідає загальній вазі брутто заявленої партії товару, та номер коносаменту AKKМUN25007039, що до митного контролю декларантом не наданий;
- в наданому декларантом інвойсі від 19.10.2025 №EXP/VP52/2025-26 вказано комерційні умови поставки FOB без конкретизації місця/порту відправки/ завантаження. Згідно з рахунком на оплату ТОВ «Марлайн» від 18.11.2025 №3563 вартість міжнародного морського перевезення за межами території України складає 203749,51 грн, вантажно-розвантажувальних робіт порт призначення на території України – 16089,52 грн, оформлення документів – 893,86 грн, транспортно-експедиційного обслуговування на території України – 2681,59 грн, автоперевезення вантажів автомобільним транспортом за маршрутом м. Одеса (ЧМТП) – м. Кам`янське, Дніпропетровська область, Україна – 45572,58 грн, винагороди експедитора на території України – 3000,00 грн. Згідно з ЕМД від 20.11.2025 №25UA110140009904U8 декларантом до митної вартості заявленої партії товару додано витрати на навантаження – 16089,52 грн та транспортування – 223972,47 грн, що не обчислюється згідно з наданим рахунком від 18.11.2025 №3563;
- декларантом не надано до митного контролю документ щодо якості від заявленого виробника VEDHAA POLYPACK LLP (Індія) на товар №1 за ЕМД від 20.11.2025 №25UA110140009904U8.? ? 
Відтак, основним зауваженням митного органу є непідтвердження числових значень транспортної складової митної вартості.
Як зазначено судом вище, поставка товару здійснювалась на умовах FOB Murda Port (Індія) згідно з Інкотермс 2010.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс 2010) термін FOB (Free on Board) «Вільно на борту» означає, що продавець вважається тим, хто виконав своє зобов`язання по поставці, з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту покупець має нести усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару. За умовами FOB на покупця покладаються обов`язки з очищення товару від мит для його експорту. Даний термін може застосовуватися лише при перевезенні товару морським або внутрішнім водним транспортом. 
Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Таким чином складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України). 
Судом установлено, що ТОВ «Денді Пак» як замовником укладено з ТОВ «Марлайн» як виконавцем договір на транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажу від 26 червня 2025 року №26062025.
У заявці на ТЕО №5 від 16 жовтня 2025 року зазначено вагу вантажу 28000,00 кг.
Разом з тим, в комерційному інвойсі EXP/VP52/2025-26 від 19 жовтня 2025 року вага вантажу вказана 26 589,00 кг, вага нетто - 26 260,60 кг.
Крім того, в ЕМД загальна вага товару складає 26 589 кг, вага нетто - 26 260,6 кг.
Отже, вага товару, зазначена у заявці на ТЕО, не відповідає загальній вазі товару, яка вказана в комерційному інвойсі, а також в ЕМД.
Суд зауважує, що вага товару, вказана в ЕМД, повністю відповідає вазі товару, зазначеній у комерційному інвойсі, а заявка на ТЕО є тим документом, який деталізує умови конкретного перевезення вантажу, проте не є документом, на підставі якого обчислюється транспортна складова митної вартості. 
Разом з тим, є цілком безпідставним посилання суду першої інстанції та відповідача на те, що інвойсі від 19.10.2025 №EXP/VP52/2025-26 вказано комерційні умови поставки FOB без конкретизації місця/порту відправки/ завантаження. 
У комерційному інвойсі EXP/VP52/2025-26 від 19 жовтня 2025 року зазначено як порт відправлення (MUNDRA, Індія), так й порт доставки (CHORNOMORSK, UKRAINE).
Суд зауважує, що проформи-інвойси не містять зазначення порту призначення (доставки).
Проте проформа-інвойс (proforma invoice) - це попередній рахунок-фактура, який продавець надсилає покупцеві до відвантаження товару або надання послуг.
В свою чергу комерційний інвойс (Commercial Invoice) — це основний міжнародний документ, який продавець надає покупцеві для митного оформлення товарів та підтвердження угоди. Він містить остаточні дані про товар, ціну, умови поставки (Incoterms) та реквізити сторін, необхідні для нарахування митних платежів.
Оскільки в комерційному інвойсі як основному документі, який продавець надає покупцеві для митного оформлення товарів, який містить остаточні дані про товар, ціну, умови поставки (Incoterms) та реквізити сторін, необхідні для нарахування митних платежів, зазначені як порт відправлення, так й порт доставки, суд визнає неправильним зауваження митниці, підтримані судом першої інстанції, про відсутність у комерційному інвойсі порту доставки як підстави для виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару та її складових.
Щодо не надання декларантом до митного оформлення коносаменту суд зауважує, що як митним органом, так й судом першої інстанції, не розтлумачено, яким чином не надання декларантом до митного оформлення коносаменту впливає на числові значення заявленої митної вартості.
Коносамент - товаророзпорядчий документ, цінний папір, який видає морський перевізник вантажу його відправнику і в якому перевізник засвідчує прийняття вантажу до перевезення і зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу. 
Тобто коносамент є документом, на підставі якого формується транспортна складова митної вартості, а саме вартість морського перевезення. 
Згідно з рахунком на оплату ТОВ «Марлайн» від 18 листопада 2025 року №3563 вартість міжнародного морського перевезення за межами території України складає 203 749,51 грн, вантажно-розвантажувальних робіт в порту призначення на території України – 16 089,52 грн, оформлення документів – 893,86 грн, транспортно-експедиційного обслуговування на території України – 2681,59 грн, автоперевезення вантажів автомобільним транспортом за маршрутом м. Одеса (ЧМТП) – м. Кам`янське, Дніпропетровська область, Україна – 45 572,58 грн, винагорода експедитора на території України – 3000,00 грн. 
Відповідно до ЕМД №25UA110140009904U8 декларантом до інвойсної вартості додано витрати на навантаження у розмірі 16 089,52 грн, витрати та транспортування в розмірі 223 972,47 грн.
Отже, наявна невідповідність заявлених транспортних витрат у розмірі 223 972,47 грн із значенням транспортних витрат, вказаних у рахунку на оплату №3563 від 18 листопада 2025 року, адже у рахунку №3563 наявна інформація лише про вартість міжнародного морського перевезення за межами території України у розмірі 203 749,51 грн, проте інша частина витрат на транспортування не доведена.
Таким чином, митний орган дійшов обґрунтованого висновку про наявність розбіжностей в числових значеннях транспортної складової митної вартості
При цьому сам факт непідтвердження числових значень транспортної складової митної вартості дає підстави вважати, що декларантом не підтверджено усіх числових значень складової митної вартості товару, що вказує на доведеність підстав, з якими законодавець пов`язує право митного органу на коригування митної вартості.
Частиною шостою статті 54 МК України установлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Отже, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що сукупність вищевказаних недоліків, які позивачем не усунуті та спростовані шляхом надання додаткових документів, свідчить про те, що подання для митного оформлення декларантом документи не містив повних, достовірних та таких, що піддаються обчисленню, відомостей, що підтверджують числові значення всіх складових митної вартості, зокрема транспортних витрат, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що надало митному органу відповідно до частини шостої статті 54 МК України обґрунтовані підстави вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
Суд відхиляє аргумент апелянта стосовно того, що 21 листопада 2025 року після отримання повідомлення відповідача декларанту від 21 листопада 2025 року №344209 останній направив копію коносаменту відповідачу, але внаслідок технічних обмежень (файл більше 5 МБ) не прийнято до бази митниці, адже ці доводи не підтверджені належними доказами.
Стосовно коригування митної вартості суд зазначає таке.
Митний орган, встановивши неможливість застосування основного методу та провівши консультації з декларантом, за результатами яких встановлена неможливість застосування другорядних методів за ціною договору щодо ідентичних/подібних товарів (статті 59, 60 МК України) та методів на основі віднімання/додавання вартості (статті 62, 63 МК України) через відсутність необхідної інформації, мав підстави для застосування резервного методу відповідно до статті 64 МК України).
10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994). 
Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках. 
Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.
Суд зауважує, що використання цінової інформації, зазначеної у митних деклараціях від 18 листопада 2025 року №25UA403030014034U0, від 31 жовтня 2025 року №25UA100320041776U0, обґрунтована у рішенні про коригування митної вартості з урахуванням характеру зовнішньоекономічної операції, країн виробництва, походження та відправлення, обсягу ввезення, походження та відправлення, комерційних умов поставки у наближений до митного оформлення час. 
Суд відхиляє посилання апелянта на незаповнення митним органом графи 33 рішення про коригування митної вартості.
Відповідно до частини першої - третьої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Форма рішення про коригування митної вартості та Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (далі - Правила) затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598.
Так, у Правилах щодо графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено наступне.
У графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:
неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);
невірно проведений розрахунок митної вартості;
невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;
надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.
Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Судом встановлено, що зміст графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів направлено декларанту окремим електронним повідомленням, що підтверджено відповідачем шляхом надання витягу електронного повідомлення.
Тобто, зміст графи 33 доведено до відома декларанта.
Відповідач обґрунтовує такий порядок дій технічними можливостями системи, а саме через великий обсяг інформації (більше 10000 символів).
Суд зауважує, що направлення митницею декларанту окремим документом графи 33 рішення про коригування митної вартості є формальним порушенням та не є таким, що тягне за собою визнання такого рішення протиправним, адже у зв`язку з цим не порушено права декларанта та позивача в частині доведення митним органом до декларанта підстав коригування митної вартості.
Доводи позивача про те, що відповідачем не доведено до декларанта зміст графи 33 рішення про коригування митної вартості, спростовується тим фактом, що позивач обізнаний у підставах коригування митної вартості та їх спростовує, пред`явивши цій позов.
Підсумовуючи викладене, суд визнає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Денді Пак» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2026 року в справі №160/33604/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2026 року в справі №160/33604/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Денді Пак» до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 20 травня 2026 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 20 травня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов