Броварський міськрайонний суд Київської області

Справа № 361/2286/26
Провадження № 2/361/1110/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 року Броварський міськрайонний суд Київської області 
у складі:
головуючого судді Савчака С.П.,
секретар судового засідання Красник В.О.,
за участі:
представника відповідача Ковальової А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари Київської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездільністю органу досудового розслідування 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві про стягнення з Державного бюджету України за рахунок коштів Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 50 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданою незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування. 
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 14.05.2025 року ним було подано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Держаного бюро розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України щодо можливого підроблення постанов про адміністративні правопорушення від 25.08.2024 року. 
16.05.2025 року заява була передана до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві. Проте у встановлений ч. 1 ст. 214 КПК України строк уповноваженою особою відповідача не було внесено відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.06.2025 року було задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов`язано уповноважену особу відповідача внести відомості до ЄРДР. Лише 26.07.2025 року були внесені відомості до ЄРДР (кримінальне провадження № 62025100120000437). Обов`язок передбачений ст. 214 КПК України було виконано з затримкою понад два місяці. 
Незаконна бездіяльність уповноваженої особи відповідача призвела до порушення права позивача на ефективний захист. Затримки у відкритті кримінального провадження (більше 2 місяців) спричинила ОСОБА_1 значні моральні страждання: - тривалий психоемоційний стрес; - тривогу; - безсоння; - нервове напруження; - погіршення здоров`я через нервове напруження; - відчуття правової невизначеності; - втрату довіри до органів влади; - необхідність додаткових зусиль для захисту прав (витрата часу на вивчення матеріалів справи та законодавства України, складення та подання скарги до суду, участі в судовому засіданні, очікування рішення). 
ОСОБА_1 вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн. є обґрунтованим та відповідає вимогам розумності і справедливості з урахуванням: - тривалості порушення (понад два місяці); - характеру порушеного права; - необхідності звернення до суду; - інтенсивності моральних переживань. 

За відзивом на позовну заяву позивач просить ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 у повному обсязі.
Відзив обґрунтовано тим, що за обставинами справи ОСОБА_1 14.05.2025 звернувся до ДБР із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка 16.05.2025 скерована ДБР до ТУ ДБР у м. Києві для організації розгляду. 
Враховуючи відсутність інформації від ТУ ДБР у м. Києві про внесення відомостей за його заявою до ЄРДР, в строки визначені статтею 214 КПК України, ОСОБА_1 , на підставі положень статті 303 КПК України, звернувся із скаргою на бездіяльність ТУ ДБР у м. Києві до слідчого судді. 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13.06.2025 у справі № 757/24702/25-к зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м. Києві внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_1 від 14.05.2025 про вчинення кримінального правопорушення, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. 
Після надходження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 13.06.2025 у справі № 757/24702/25-к, слідчими ТУ ДБР у м. Києві 26.07.2025 внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 62025100120000437. 
За результатами досудового розслідування постановою слідчого ТУ ДБР у м. Києві кримінальне провадження № 62025100120000437 16.10.2025 закрито, на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). 
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органами державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, передбачені положеннями статей 1173, 1174 ЦК України, відповідно до яких необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є одночасна наявність лише трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди, причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Тобто наявність вини посадових осіб органів державної влади у такому випадку не є обов`язковою.
Натомість, ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог не надано і матеріали справи не містять належних і достатніх доказів на підтвердження факту завдання йому моральної шкоди, протиправності дій ТУ ДБР у м. Києві та відповідно існування причинно-наслідкового зв`язку між рішеннями (діями) службових осіб ТУ ДБР у м. Києві й наслідками у вигляді нібито завданої, за твердженнями ОСОБА_1 , моральної шкоди.
Проте, разом з позовною заявою ОСОБА_1 , не надав доказів на підтвердження фактів погіршення його стану здоров`я, зокрема, прямих чи опосередкованих доказів звернення позивача до спеціалізованих медичних закладів, зокрема, але не виключно, за психологічною допомогою тощо
Незважаючи на таке, ОСОБА_1 , обмежуючись посиланнями лише на ухвалу слідчого судді про задоволення його скарги, стверджує, що вона свідчить про протиправну бездіяльність службових осіб ТУ ДБР у м. Києві, підтверджує спричинення йому моральної шкоди, однак жодним чином не доводить ні факт заподіяння такої шкоди, ні зазначає про те в чому вона полягає, як того вимагають положення статті 23 ЦК України, і власне наявність причинного зв`язку між протиправною бездіяльністю, діями слідчого та можливим завданням такої шкоди.
Наявність певних недоліків у процесуальній діяльності посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої, та відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди.
Також ОСОБА_1 не надано будь-яких висновків незалежних психологів-спеціалістів, експертів на підтвердження того, що він відчував втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, чутливість, замикання в собі, фіксованість на негативних переживаннях, невпевненість у собі.
Ухвалою від 06.03.2026 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито спрощене позовне провадження у справі. Призначено перше судове засідання по розгляду справи по суті на 16.04.2026 року. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.
В судове засідання 16.04.2026 року ОСОБА_1 не з`явився, про дачу, час та місце його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом на бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. ОСОБА_1 направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів та підтримання позовних вимог. Неявка за вказаних обставин ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи по суті.
В судовому засідання 16.04.2026 року в режимі відеоконференції представник відповідача Ковальова А.Г. заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві.
Заслухавши представника відповідача та дослідивши докази у справі суд встановив.
14.05.2025 року ОСОБА_1 направив до Держаного бюро розслідувань повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України (службове підроблення) співробітниками поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за постановами від 25.08.2024 року щодо адміністративних правопорушень, яких він не вчиняв, оскільки перебував на робочому місці керуючи зовсім іншим автомобілем. 
Відповідно до листа Державного бюро розслідувань від 16.05.2025 року № 1702зкп/10-2-04-01-6769/25 повідомлення ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення направлене за належністю для організації розгляду до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.
За листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві від 28.05.2025 року № 11007зкп/к/11-03-10846/25 ОСОБА_1 повідомлено, що у його зверненні не встановлено обставин, що можуть свідчити провчинення кримінального правопорушення у зв`язку з чим підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні. 
За ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.06.2025 року у справі № 757/24702/25-к пр. 1-кс-22262/25 ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у не внесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.05.2025 року.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, після надходження заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення від 14.05.2025 року уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Слідчий суддя вважає, що, в порушення ст. 214 КПК України, відомості за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінальних правопорушення від 14.05.2025 року до ЄРДР внесені не були. 
За таких обставин, скарга ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві що полягає у не внесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_1 від 14.05.2025 року про вчинення кримінального правопорушення, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За витягом від 27.07.2025 року з Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження № 62025100120000437) 26.07.2025 року внесені відомості про кримінальне правопорушення за ст. 366 ч. 1 КК України на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.05.2025 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва.
За постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 16.10.2025 року кримінальне провадження № 62025100120000437 від 26.07.2025 закрите у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб УПП у м. Києві ДПП НП України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. 
Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.
Вказаний висновок висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі № 920/715/17. 
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. 
Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Вказаний висновок висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: - письмовими, речовими і електронними доказами; - висновками експертів; - показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Протиправність бездіяльності працівників Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві щодо затримки у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто затримки в початку досудового розслідування всупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України за повідомленням ОСОБА_1 підтверджується, як його повідомленням від 14.05.2025 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, так і ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.06.2025 року у справі № 757/24702/25-к пр. 1-кс-22262/25 та витягом від 27.07.2025 року з Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження № 62025100120000437). 
Закриття кримінального провадження слідчим за відсутності постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 16.10.2025 року у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб УПП у м. Києві ДПП НП України складу кримінального правопорушення не свідчить про те, що були відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в строк визначений ч. 1 ст. 214 КПК України за повідомленням ОСОБА_1 від 14.05.2025 року, оскільки відсутність в діях складу кримінального правопорушення була та може бути встановлена лише за наслідками досудового розслідування. 
Позивачем не надано доказів того, що затримка у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто затримка в початку досудового розслідування працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві спричинила йому значні моральні страждання: - тривалий психоемоційний стрес; - тривогу; - безсоння; - нервове напруження; - погіршення здоров`я через нервове напруження; - відчуття правової невизначеності; - втрату довіри до органів влади.
Отже, ОСОБА_1 не доведено понесення моральних страждань внаслідок бездіяльності працівників Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, тобто наявність шкоди. 
В даному випадку суд не вважає, що внаслідок необхідності додаткових зусиль ОСОБА_1 для захисту свого прав (витрата часу на вивчення матеріалів справи та законодавства України, складення та подання скарги до суду, участі в судовому засіданні, очікування рішення) призвело до заподіяння йому моральної шкоди такої глибини, що потребує відшкодування грошима. 
На думку суду сама по собі констатація бездіяльності працівників відповідача ухвалою слідчого судді від 13.06.2025 року вже є достатньою справедливою сатисфакцією для позивача. 
На підставі зазначеного у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити. 
Керуючись ст. 1-13, 19, 76-81, 95, 128, 133-141, 223, 258-259, 263-265, 273, 274, 351-355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві відмовити.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, місцезнаходження за адресою: м. Київ, б. Лесі України, буд. 26, код ЄДРПОУ 42332040.
Повне рішення складене та підписане 28 квітня 2026 року. 

Суддя С.П. Савчак