Справа № 283/2948/25
Провадження №2/283/260/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
12 травня 2026 року м. Малин
Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В.,розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
14.11.2025 представник ТОВ «Споживчий центр» Оболонкова Ю.В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в обґрунтування якої зазначила, що 01.06.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) № 01.06.2025-100000792 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 28000 грн, строком на 98 днів.
16.07.2025 між сторонами було укладено додатковий договір, за яким ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 2500 грн.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Однак відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 14.11.2025 становить 50508 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 23973,08 грн, заборгованості за процентами у розмірі 13349,92 грн, комісії 375 грн та неустойки 12810 грн.
Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 23.12.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 годину 30 хвилин 11.02.2026, яке за клопотанням відповідача було відкладено на 11 годину 25.03.2026, а потім на 12 годину 12.05.2026.
Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, 12.05.2026 звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала.
Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Встановлені судом обставини.
01.06.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 01.06.2025-100000792, шляхом підписання заявки відповідачем одноразовим ідентифікатором А585. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 28000 грн, строком на 98 днів з процентною ставкою 1% за 1 день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом 8334,03 %. Загальна вартість кредиту для споживача 51587,65 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 23587,65 грн. Неустойка 280 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних (а.с.18-22). 
Позичальник пройшов ідентифікацію при поданні заявки на отримання кредиту через систему BankID (а.с. 27).
16.07.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким кредитодавець надав позичальнику 2-й транш у розмірі 2500 грн, строком - 53 дні з дати його надання. Сторони домовились, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 2-го траншу – 15% від суми 2-го траншу, що дорівнює 375 грн (а.с.23-26).
Перерахунок кредитних коштів у розмірі 28000 грн та 2500 грн було здійснено на електронний платіжний засіб, вказаний у заявці, що підтверджено квитанцією про зарахування №759160871 від 01.06.2025 та листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 11-1111 від 11.11.2025 (а.с. 14).
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 50508 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 23973,08 грн, заборгованості за процентами у розмірі 13349,92 грн, комісії 375 грн та 12810 грн неустойки (а. с. 15).
Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом
Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Згідно із ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). 
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Як встановлено судом, кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений в електронному вигляді шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Підписання кредитного договору електронним підписом свідчить про те, що відповідач ознайомилася з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику та прийняла запропоновані умови.
Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позивач просить також стягнути з відповідача на свою користь неустойку у розмірі 12810 грн.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи.
Таким чином, оскільки кредитний договір №01.06.2025-100000792 був укладений сторонами 01.06.2025 та діяв до 06.09.2025, тобто в період дії в Україні воєнного стану, то нарахована позивачем неустойка у розмірі 12810 грн не може бути стягнута із ОСОБА_1 , оскільки відповідач нормою закону звільнена від обов`язку такої сплати. Нарахована неустойка підлягає списанню позивачем.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 23973,08 грн, 13349,92 грн процентів за користування кредитними коштами та 375 грн комісії, а всього у розмірі 37698 грн.
Розподіл судових витрат 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог – 1808,02 грн.
Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічні положення, що визначають підстави повернення позивачу судового збору містяться у ч. 1 ст. 142 ЦПК України у якій зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
У зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми сплаченого судового збору, а інші 50% підлягають поверненню з державного бюджету.
Керуючись ст. ст. 77-81, 83, 89, 95, 141, 263-265, 273, 279, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833) заборгованість за кредитним договором №01.06.2025-100000792 від 01.06.2025 у розмірі 37698 (тридцять сім тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень, а також сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 904 (дев`ятсот чотири) гривні 01 копійка.
Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833), сплачений ним судовий збір у розмірі 904 (дев`ятсот чотири) гривні 01 копійка на підставі платіжної інструкції № СЦ00053114 від 13.11.2025. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення (складення).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складено 12.05.2026.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Суддя	  	В.  М.  Хомич