Справа № 711/5419/26
Номер провадження 1-кп/711/435/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2026 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026250310001126 від 24.04.2026, стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, Київської області, громадянина України, українця, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, який на момент вчинення правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді водія автомобільного відділення взводу забезпечення командних пунктів батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому звані «молодший сержант», депутатом не являється, не є особою з інвалідністю, учасник бойових дій, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 24 квітня 2026 року, близько 10 години 00 хвилин, керуючи автомобілем Volkswagen Transpoter, реєстраційний номер НОМЕР_2 (на транзитних номерах), деталі рульового керування та робочої гальмової системи якого, відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СТ/135Е-26 від 12.05.2026 року, перебували в працездатному стані, рухаючись в стані алкогольного сп`яніння (відповідно до висновку №186 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер», відповідно до висновку судово-медичної токсикологічної експертизи №05-3-08/1139 від 21.05.2025 в сечі ОСОБА_7 виявлено етанол в кількості 3.12 проміле), та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Різдвяна зі сторони вулиці Гоголя в напрямку до вулиці Нарбутівська, на нерегульованому перехресті з вулицею Надпільна, поблизу будинку №392, що по вулиці Надпільна, проявив неуважність та порушив вимоги: пп. 2.3.б), 2.9.а), 16.11, 33.2.1 Правил дорожнього руху України. Під час руху він керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 (на транзитних номерах), рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Різдвяна зі сторони вулиці Гоголя в напрямку вулиці Нарбутівська, будучи заздалегідь проінформованим про наближення до нерегульованого перехрестя, що позначене дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» з вулицею Надпільна, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не зупинив керований ним автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 (на транзитних номерах), а продовжив свій рух на перехрестя внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому перебував пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головній дорозі вулиці Надпільна зі сторони вулиці Новопречистенська в напрямку вулиці Юрія Іллєнка. 
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла – пасажир автомобіля Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/304 від 06.05.2026, отримала тілесні ушкодження: гвинтоподібний перелом верхньої третини діафіза правої плечової кістки зі зміщенням фрагментів та крововиливом, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; садна та подряпини лобу, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №СТ/146Е-26 від 14.05.2026, з порушенням водієм автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , вимог пп. 16.11, 33.2.1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного та іншого сп`яніння, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
26 червня 2026 року під час судового розгляду кримінального провадження між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладена угода про примирення.
Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні та остаточно примирився з потерпілою, добровільно відшкодував завданий збиток, сторони досягли відповідних домовленостей уклавши угоду щодо врегулювання у позасудовому порядку майнових питань у кримінальному провадженні. Обвинувачений погоджується на призначення покарання за ч. 1 ст. 2861 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Добровільно відшкодував потерпілій завданні збитки. У вчиненому - щиро розкаявся. Уклавши відповідну угоду про примирення, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявляти клопотання, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілою добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. 
Захисники обвинуваченого також вважав можливим затвердити угоду про примирення, зазначивши, що при укладенні угоди між обвинуваченим та потерпілою були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому вищезазначена угода була укладена з потерпілою добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.
Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що вона цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між нею та обвинуваченим, визначені у ст. 473 КПК України, щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, підтримавши надану угоду наполягає на її затвердженні судом. Крім того, потерпіла зазначила, що угода укладена нею з обвинуваченим ОСОБА_7 добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Обвинувачений добровільно відшкодував їй завданні збитки. 
Представник потерпілої ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_4 пояснив, що окрім добровільного відшкодування обвинуваченим завданого потерпілій збитку, між потерпілою та обвинуваченим було досягнуто відповідних домовленостей та укладено угоду щодо врегулювання у позасудовому порядку майнових питань у кримінальному провадженні. Просив затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти затвердження угоди про примирення вказуючи, що обвинувачений керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, тому угода неможлива через підвищену суспільну небезпеку нетверезого керування. Просив суд відмовити у затверджені угоди про примирення та продовжити розгляд у загальному порядку.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, захисника, потерпілої, представника потерпілої, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого обвинувачення, виду його розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, з`ясувавши у потерпілої розуміння наслідків затвердження угоди, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.
Згідно з ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.
На підставі ч. 1ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
На підставі ч. 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, і може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 2861 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного та іншого сп`яніння, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 2861 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Також судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України. 
Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим в зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 469, ст. 471 КПК України. Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченим та потерпілою скарги не подавались.
Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 69 КК України.
Так, згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.
Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який є військовослужбовець, за місцем проходження військової служби характеризується задовільно, є учасником бойових дій, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема: щире каяття, добровільне відшкодування потерпілій завданих збитків, та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, вважає, за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.286-1 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про примирення.
Правила призначення покарання встановлені Кримінальним кодексом України, зокрема, Розділом XI його Загальної частини. Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Отже, закон дозволяє зазначеним вище суб`єктам кримінального провадження самостійно визначити вид покарання яке понесе винна особа.
Зі змісту Закону України №1231-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» вбачається, що внесені ним зміни до Кримінального кодексу України не передбачали заборони застосування ст.69 КК України у справах щодо порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Також, санкція ч.1 ст.286-1 КК України визначена Законом №1231-ІХ в такому розмірі, який згідно ст.12 КК відносить її до категорії нетяжких злочинів. При цьому, вказаний Закон не вніс зміни і не передбачив жодних обмежень щодо можливості укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні за ч.1 ст.286-1 КК України.
Крім того, Законом №1231-ІХ не було змінено положення ст.475 КПК України і не передбачено повноваження суду призначати інше покарання ніж узгоджене сторонами угоди.
За змістом ст.1 КПК України та ст.75 Конституції України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами України, а єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.
Оскільки законодавець при прийнятті Закону №1231-ІХ не передбачив жодних заборон чи обмежень на застосування ст.69 КК України та укладення угод у кримінальних провадженнях за ч.1 ст.286-1 КК України, то умови даної угоди - не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, визначена в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 2861 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченого ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Верховний Суд України підкреслював, що під час примирення сторін у кримінальному судочинстві кожна зі сторін кримінально-правового конфлікту переслідує свої інтереси. Для потерпілого це відновлення порушених прав шляхом відшкодування заподіяної злочином шкоди, для захисту якої він у кримінальному процесі наділений відповідними правами. Для обвинуваченого (підозрюваного) - це уникнення кримінальної відповідальності або призначення мінімального покарання. Держава, у свою чергу, будучи носієм публічного інтересу, регулює суспільні відносини, які є предметом кримінального процесуального права (постанова Верховного Суду України від 31 березня 2016 року у справі № 5-27 кс 16). 
У постанові ККС ВС у справі №284/1083/24 від 30 квітня 2026 року зазначено, що угода про примирення являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу, оскільки сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують правовий інститут примирення саме до конкретного випадку, чим фактично задовольняється як власні (приватні) інтереси, так і за результатом укладення угоди суспільний (публічний) інтерес. 
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що укладення угоди про примирення, коли потерпіла та обвинувачений досягли згоди є правомірним і не суперечить інтересам суспільства. Угода забезпечує баланс інтересів сторін угоди та дотримується принципів публічності й диспозитивності. 
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається. Так в судовому засіданні обвинувачений ствердив про фінансову можливість сплати штрафу у разі призначення даного виду покарання.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. 
Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
До обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 25.04.2026 в рамках даного кримінального провадження обирався запобіжний у вигляді домашнього арешту з обмеженням права залишати житло у нічний час доби строком на два місяці. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17.06.2026 суло продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час. На думку суду відсутні підстави для його зміни до набрання вироком законної сили.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалами слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.04.2026 накладений арешт: на автомобіль марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 та на автомобіль марки Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_3 , які перебувають на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, за адресою: місто Черкаси, вулиця Пастерівська, 104.
Із змісту ухвал встановлено, що цей захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою збереження речових доказів. Мета вказаного заходу досягнута, арешт з метою забезпечення цивільного позову не накладався і таке клопотання до суду не надходило, тому є всі підстави для скасування арешту на майно.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 
Питання речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. 
Долю процесуальних витрат, суд вирішує на підставі ст.ст.118-124 КПК України, які підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки витрачені на доведення його вини. Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу – 5038 гривень 11 копійок добровільно сплаченні обвинуваченим.
Керуючись ст.100, 118-124, 331, ч.2 ст. 373, ст.ст. 368, 370, 374, 474,475 КПК України, суд, 
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 червня 2026 року між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 , укладену у кримінальному провадженні, внесеному 11.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026250310001126 від 24.04.2026, стосовно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК України.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 (двадцять п`ять) тисяч 500 (п`ятсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, залишити стосовно ОСОБА_7 без змін до набрання законної сили вироком суду.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.04.2026 на: - на автомобіль марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 та на автомобіль марки Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Речові докази по кримінальному провадженню: 
- на автомобіль марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, за адресою: місто Черкаси, вулиця Пастерівська, 104, який відповідно до технічного талону транспортного засобу НОМЕР_4 належить ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , повернути власнику ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ;
- автомобіль марки Daewoo Gentra, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебуває на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, за адресою: місто Черкаси, вулиця Пастерівська, 104, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути власнику, ОСОБА_8 ;
- лазерний диск НР DVD + R з нагрудних відеореєстраторів співробітників УПП в Черкаській області ДПП, який зберігається у матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження протягом всього часу їх зберігання.
Стягнути з ОСОБА_7 витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової автотехнічної експертизи, які складають 4580 гривень 10 копійок, – (рахунок: р/р НОМЕР_6 ; отримувач коштів: ОСОБА_10 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ; МФО: 305299; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вид платежу: за експертизу – СТ/146Е-26 у к/п №12026250310001126) в дохід приватного експерта ОСОБА_10 .. 

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду області через Придніпровський районний суд Черкаської області.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя 	ОСОБА_1