справа № 278/68/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року       м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анастасії Юзюк, розглянув цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору – виконавчий комітет Житомирської міської ради та Житомирська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,, 

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі – ТзОВ «ГК «Нафтогаз України») звернулося до ОСОБА_1 з позовом в якому просило суд стягнути з останньої на свою користь заборгованість за спожитий природний газ в сумі 46 621,83 грн.
У обґрунтування своїх вимог ТзОВ «ГК «Нафтогаз України» повідомило, що воно здійснює діяльність з постачання природного газу, зокрема й домоволодінню, яке перебувало у користуванні відповідачки і розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 
Однак, попри належне постання природного газу, ОСОБА_1 протягом тривалого проміжку часу не здійснювала передачу показів газового лічильника і позивач встановив, що ОСОБА_1 було спожито 6 532,43 куб.м. природного газу на загальну суму 46 621,83 грн за стягненням якої позивач і звернувся до суду, оскільки така сума не була сплачена відповідачкою.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Ухвалою суду від 11 березня 2026 року в цій справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про існування цього спору, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася та будь-яким іншим чином не висловила свого ставлення щодо заявлених вимог.
Ураховуючи зазначений перебіг подій судом вирішено здійснювати розгляд цієї справи у заочному порядку відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
У період з 26 лютого 2018 року по 24 липня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 фнкціонував дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_1 (а.с. 8-10).
31 липня 2024 року представниками Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради складений акт відповідно до якого ОСОБА_1 передала ключі від двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також документи, що підтверджують сплату житлово-комунальних послуг. На момент складення акту лічильник газопостачання мав наступні показання – 14 690 куб.м. (а.с. 11).
28 січня 2025 року представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» складений акт № 439852 відповідно до якого покази лічильника, встановленого у домоволодінні адресою: АДРЕСА_1 , становили 16 395,67 (а.с. 15). 
Разом із тим, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, убачається, що востаннє ОСОБА_1 передала показання лічильника газу в червні 2024 року на рівні 8 157,57 куб.м. У подальшому, в липні 2024 року такий показник газу переданий на рівні 14 690 куб.м. Отже, заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природний газ становить 46 621,83 грн (а.с. 16).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, що передбачено ч. 1 ст. 901 ЦК України.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Приписи ч. 1 ст. 9 даного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказють на те, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
Абзацами першим та другим пункту 24 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2496, визначено, що розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділів V та VI цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника. При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ
Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову із огляду на таке.
Судом установлено, що відповідачка була побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , але належним чином не передавала показання лічильника газу і, як наслідок, не сплачувала його вартість у відповідності до реально спожитого нею об`єму природного газу.
Таким чином відповідачка, отримавши послуги з постачання природного газу, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконала у зв`язку з чим утворилася раніше згадана заборгованість.
За таких обставин, суд уважає за необхідне задовольнити цей позов та стягнути з відповідачки на корсить позивача вищевказану заборгованість у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, код ЄДРПОУУ 40121452) заборгованість за спожитий природний газ в сумі 46 621 (сорок шість тисяч шістсот двадцять одна) гривня 83 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складений 15 червня 2026 року.

Суддя          Віктор Мокрецький