ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2026 р. Справа№ 910/2503/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Бестаченко О.Л.
суддів: Шаратова Ю.А. 
Скрипки І.М. 

секретар судового засідання – Васильченко А.І.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 26.05.2026,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків

на ухвалу Господарського суду міста Києва
від 14.04.2026 (повний текст складено 15.04.2026)
у справі № 910/2503/21 (суддя – Бондаренко-Легких Г.П.)
за позовом Управління поліції охорони в м. Києві
до Офісу великих платників податків Державної податкової служби
про стягнення 9 922, 00 грн,
ВСТАНОВИВ:
Обставини справи, що передували прийняттю оскаржуваного судового рішення
Управління поліції охорони в м. Києві (далі за текстом – позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі за текстом - відповідач) про стягнення 9 922,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №60/29/20/01/ОБ/ОС-2020 про централізовану охорону майна на об`єкті з реагуванням наряду поліції охорони від 23.03.2020, в частині оплати послуг, які були надані у вересні - грудні 2020 року. 
У зв`язку із зазначеним позивач просить суд стягнути з відповідача 9 922, 00 грн основної заборгованості за вказаний період та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 позовні вимоги задоволені у повному обсязі, стягнуто з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Управління поліції охорони в м. Києві 9 922 ,00 грн основної заборгованості та 2270, 00 грн судового збору.
14.06.2021 Господарський суд міста Києва на виконання рішення від 21.05.2021 видав відповідний наказ.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 задоволено заяву Управління державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про заміну боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/2503/21. Замінено боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/2503/21 – Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на його правонаступника – Офіс великих платників податків ДПС.
13.03.2026 до суду від Управління поліції охорони в м. Києві надійшла заява про заміну боржника у виконавчому документі, в якій заявник просив суд: замінити боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 по справі №910/2503/21 з Офісу великих платників податків Державної податкової служби (код ЄДРПОУ: 43141471) на його процесуального правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ: 44082145).
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21 задоволено заяву Управління поліції охорони в м. Києві про заміну боржника у виконавчому документі у справі № 910/2503/21.
Замінено боржника в наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 по справі № 910/2503/21 з Офісу великих платників податків Державної податкової служби на його процесуального правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Ухвала суду мотивована тим, що згідно з Положенням про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, затвердженим наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 № 643 (зі змінами), Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС у відповідних сферах діяльності.
Таким чином, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків почало діяльність як орган виконавчої влади та є правонаступником Офісу великих платників податків ДПС, який є правонаступником Офісу великих платників податків ДФС.
Крім того зазначає, що відповідно до інформації в Єдиному державному реєстрі Офіс великих платників податків ДПС (код ЄДРПОУ 43141471) припинено 21.02.2025, про що свідчить запис № 1000741110021086628.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Центральне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити Управлінню поліції охорони в м. Києві у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому документі у справі № 910/2503/21.
В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Звертає увагу суду, що оскільки спір щодо стягнення заборгованості у розмірі 9 922,00 грн за договором № 61/29/20/01/ОБ/ОС-2020 від 23.03.2020 про централізовану охорону майна на об`єкті з реагуванням наряду поліції охорони не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, які були передані Державній податковій службі України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р, а тому позиція позивача, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є кінцевим правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби є хибною та не обґрунтованою.
Крім того скаржник зазначає, що у результаті припинення діяльності Офісу великих платників податків ДПС до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків передано виключно функції з адміністрування податків і зборів. Фінансові зобов`язання, борги та інші майнові обов`язки припиненого органу, у тому числі зобов`язання перед Управлінням поліції охорони, передавальними актами та розподільчими балансами суму 9 922,00 грн основного боргу та 2 270,00 грн судового збору Міжрегіональному управлінню не передавались, що виключає наявність правонаступництва.
Ураховуючи те, що зобов`язання, що випливає з ухвали Господарського суду міста Києва по справі №910/2503/21, не стосується публічно-владних функцій, що були передані ДПС України (Офісу великих платників податків ДПС, Центральному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків), і на момент винесення ухвали до Реєстру не був внесений запис про припинення Офісу великих платників податків ДФС як боржника за вказаним рішенням суду, то є підставою для відмови в задоволенні заяви Управління поліції охорони в м. Києві про заміну боржника у виконавчому документі у справі № 910/2503/21, оскільки позиція Позивача, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є кінцевим правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби є не обґрунтованою.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2026 апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) – Бестаченко О.Л., суддів: Скрипки І.М., Шаратова Ю.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21; призначено її до розгляду на 26.05.2026; витребувано у Господарського суду міста Києва копії матеріалів справи №910/2503/21, необхідних для розгляду апеляційної скарги Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21.
04.05.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/2503/21.
Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
12.05.2026 на поштову адресу Північного апеляційного господарського суду від Управління поліції охорони в м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21 залишити без змін.
Вважає ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21 вірною, такою, що відповідає чинному законодавству, так як судом було повністю з`ясовано обставини, що мали значення для вирішення справи, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зроблено вірні висновки, а тому підстав для її скасування немає.
Стверджує, що Центральне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків Державної податкової служби у відповідних сферах діяльності, посилаючись на Положення про Центральне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, що затверджене наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 №643 (зі змінами).
Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судовому засіданні 26.05.2026 представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21 залишити без змін.
Представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Управлінню поліції охорони в м. Києві у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому документі у справі № 910/2503/21.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 позовні вимоги задоволені у повному обсязі, стягнуто з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Управління поліції охорони в м. Києві 9922 ,00 грн основної заборгованості та 2270, 00 грн судового збору.
14.06.2021 Господарський суд міста Києва на виконання рішення від 21.05.2021 видав відповідний наказ.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 задоволено заяву Управління державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про заміну боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/2503/21. Замінено боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/2503/21 – Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на його правонаступника – Офіс великих платників податків ДПС.
13.03.2026 до суду від Управління поліції охорони в м. Києві надійшла заява про заміну боржника у виконавчому документі, в якій заявник просив суд: замінити боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 по справі №910/2503/21 з Офісу великих платників податків Державної податкової служби (код ЄДРПОУ: 43141471) на його процесуального правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ: 44082145).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21 задоволено заяву Управління поліції охорони в м. Києві про заміну боржника у виконавчому документі у справі № 910/2503/21.
Замінено боржника в наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 по справі № 910/2503/21 з Офісу великих платників податків Державної податкової служби на його процесуального правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Ухвала суду мотивована тим, що згідно з Положенням про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, затвердженим наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 № 643 (зі змінами), Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС у відповідних сферах діяльності.
Таким чином, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків почало діяльність як орган виконавчої влади та є правонаступником Офісу великих платників податків ДПС, який є правонаступником Офісу великих платників податків ДФС.
Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції
Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина 1 статті 271 ГПК України).
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції ухвалюючи постанову
Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої (правонаступника) в порядку похідного правонабуття. Перехід суб`єктивних прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого відбувається через набуття суб`єктивного права та/чи суб`єктивного обов`язку однією особою і, відповідно, їх втрату іншою. Однак при цьому спостерігається зв`язок між набутими суб`єктивними правами і обов`язками та правовідносинами, в яких перебував їх носій-попередник, з іншими особами, в силу чого і було можливе їх існування.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Отже, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.
Відповідно до частин першої, другої ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (ст. 334 ГПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.
Так, рішенням суду стягнуто з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39440996) заборгованість з оплати наданих охоронних послуг за договором від 23.03.2020 № 60/29/20/01/ОБ/ОС-2020 про централізовану охорону майна на об`єкті з реагуванням наряду поліції охорони.
Таким чином, колегія суддів погоджується із твердженням апелянта, що такі правовідносини є приватно-правовими (господарськими) та не пов`язані із здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій. У зв`язку з цим, у даному випадку не може застосовуватись публічне правонаступництво, яке стосується виключно функцій державної влади.
Водночас колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апелянта про відсутність підстав для задоволення заяви Управління поліції охорони в м. Києві щодо заміни боржника у виконавчому документі у справі № 910/2503/21. Посилання апелянта на те, що зобов`язання, визначене ухвалою Господарського суду міста Києва у зазначеній справі, не пов`язане з реалізацією публічно-владних функцій, переданих ДПС України, Офісу великих платників податків ДПС та Центральному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків, а також на відсутність на момент постановлення оскаржуваної ухвали запису в Єдиному державному реєстрі про припинення Офісу великих платників податків ДФС як боржника, не є обґрунтованими.
Апеляційний суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 задоволено заяву Управління державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про заміну боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/2503/21. Замінено боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 у справі №910/2503/21 – Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39440996) на його правонаступника – Офіс великих платників податків ДПС (ідентифікаційний код 43141471).
Отже, під час постановлення оскаржуваної ухвали Господарським судом міста Києва досліджувалось саме правонаступництво між Офісом великих платників податків ДПС (ідентифікаційний код 43141471) та Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ: 44082145).
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформації в Єдиному державному реєстрі Офіс великих платників податків ДПС (код ЄДРПОУ 43141471) припинено 21.02.2025, про що свідчить запис № 1000741110021086628.
Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (частина 1 статті 104 ЦК України).
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина 5 статті 104 ЦК України).
Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 ЦК України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом (частина 1). Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами (частина 2). Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом (частина 3). Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб – правонаступників (частина 4).
Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема, у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників.
Правонаступництво настає не лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, а й також з моменту складення та підписання первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника (передавального акту, наказу про визначення відповідного підприємства правонаступником).
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, від 04.11.2020 у справі №922/817/18 та від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц.
Постановою Кабінету Міністрів України № 537 від 19 червня 2019 року «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено Офіс великих платників податків Державної податкової служби. У додатку 2 до постанови міститься Перелік територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються, в тому числі зазначено, що Офіс великих платників податків ДФС реорганізується шляхом приєднання до Офісу великих платників податків ДПС.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р "Питання Державної податкової служби" та наказу Офісу великих платників податків ДПС від 29 серпня 2019 року №9, розпочато виконання Офісом великих платників податків ДПС функцій і повноважень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що припиняється.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком (у тому числі Офіс великих платників податків ДПС).
Територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.
Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи (пункт 2 Постанови 893).
Згідно з наказом Державної податкової служби України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 року № 529 утворені як відокремлені підрозділи Державної податкової служби України територіальні органи згідно з переліком (додаток до цього наказу), зокрема, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Згідно з Положенням про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, затвердженим наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 № 643 (зі змінами), Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС у відповідних сферах діяльності.
Таким чином, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків почало діяльність як орган виконавчої влади та є правонаступником Офісу великих платників податків ДПС.
Вказаним спростовуються твердження скаржника, що у результаті припинення діяльності Офісу великих платників податків ДПС до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків передано виключно функції з адміністрування податків і зборів. Фінансові зобов`язання, борги та інші майнові обов`язки припиненого органу, у тому числі зобов`язання перед Управлінням поліції охорони, передавальними актами та розподільчими балансами суму 9922,00 грн основного боргу та 2270,00 грн судового збору Міжрегіональному управлінню не передавались, що виключає наявність правонаступництва.
Відсутність у передавальному акті чи розподільчому балансі згадки про окреме майно, право або зобов`язання не свідчить про неперехід такого права чи обов`язку до правонаступника, оскільки реорганізація юридичної особи не може призводити до втрати кредитором можливості реалізувати своє право вимоги. При вирішенні питання про правонаступництво визначальним є встановлення факту переходу функцій, повноважень, майна та сфери діяльності реорганізованої особи, а не виключно формальний зміст передавальних документів.
Згідно з пунктом 51 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» (Chuykina v. Ukraine) (заява № 28924/04) ліквідація державної установи без правонаступництва не може звільнити державу від необхідності виконання рішення щодо ліквідованого органу. У цій справі Суд також зазначив, що «інший висновок дозволить державі використовувати такий підхід, щоб уникати сплати боргів своїх органів, особливо беручи до уваги те, що потреби, які змінюються, змушують державу часто змінювати свою організаційну структуру, включаючи формування нових органів та ліквідацію старих».
Отже, сама лише відсутність у передавальних документах прямої вказівки на заборгованість перед Управлінням поліції охорони в м. Києві не є достатньою підставою для висновку про відсутність правонаступництва.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо обґрунтованості заяви позивача про заміну боржника у виконавчому документі.
Колегія суддів зазначає, що скаржником не наведено правових підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21.
Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
Судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, із посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21 постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат
Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Центральне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 у справі № 910/2503/21 залишити без змін.
3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.07.2026. 

Головуючий суддя О.Л. Бестаченко 

Судді Ю.А. Шаратов

І.М. Скрипка